Справа № 182/3185/17
Провадження № 1-кп/0182/279/2018
У Х В А Л А
Іменем України
02.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2017 року за №0001622, 03 травня 2017 року за № 0001789, 06 серпня 2017 року за №0003332 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України, 10 серпня 2017 року за №0003419 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст.309 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001622 № 0001789 №0003332 за №0003419 № 0003332 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.309 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 жовтня 2018 року, включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що раніше враховані судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, оскільки обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки є наркозалежною особою, не має постійного законного джерела доходу і корисливі злочини вчинив стосовно осіб похилого віку, перебуваючи під домашнім арештом, обраним стосовно нього за одним із кримінальних проваджень.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення судового розгляду не надали.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його постійного проживання у АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що йому провели операцію та видалили селезінку, в зв`язку її розривом. Його стан здоров`я погіршився та в умовах ізоляції він буде позбавлений можливості отримувати належне лікування, також вказав, що перебуваючи на волі в нього буде можливість відшкодувати шкоду потерпілим.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. В рішенні Європейського суду від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, зазначено, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має реєстрацію у будинку власником якого є він, де постійно мешкав, також має малолітню доньку. В судовому засіданні допитані свідки і потерпілі, однак за своїм станом здоров`я ОСОБА_3 не зможе продовжувати участь у судовому засіданні, у зв`язку із травмами отриманими в умовах СІЗО. Прокурором не доведено можливість здійснення з боку обвинуваченого тиску потерпілих і свідків. Очевидна і відсутність суспільного інтересу до вказаного провадження та резонансу подій, викладених в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_3 нещодавно прооперований, та в нього видалили селезінку про що суду надані відповідні медичні документи, останній потребує лікування в умовах стаціонару. Таким чином, ризики, на які посилається прокурор є не обґрунтованими.

За таких обставин, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і забезпечить розгляд кримінального провадження по суті в короткий проміжок часу.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду,

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду,

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 30 листопада 2018 року, включно.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору для здійснення контролю.

Копію ухвали для виконання в частині звільнення з під варти направити до Дніпропетровської УВП ДПС України у Дніпропетровській області (№4).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1