ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді…… ОСОБА_1 ,

секретаря......................... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора…… ОСОБА_3 ,

потерпілої………………. ОСОБА_4 ,

обвинуваченої………….. ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0004311 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Овруч Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, працюючої касиром у ТОВ «ЕКОМАРКЕТ», неодруженої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 , несудимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

14.10.2018, приблизно о 03 годині, між раніше знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які знаходились поблизу будинку № 72 по вул. Перемоги в м. Житомирі виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин підійшла до ОСОБА_4 та завдала удару ногою в ліву частину обличчя ОСОБА_4 , після чого вдарила долонею руки по обличчю, внаслідок чого остання схилилась до землі. ОСОБА_5 , не припиняючи своїх дій, схопила ОСОБА_4 рукою за волосся та вдарила її обличчям об асфальтоване покриття.

Таким чином ОСОБА_5 умисно заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливу на обличчі, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після цього, ОСОБА_5 знаходячись в той же день та в тому ж місці, приблизно о 03 годині 05 хвилин, побачивши, як ОСОБА_4 дістала із внутрішньої кишені куртки мобільний телефон, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який знаходився у руках у ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося в тому, що вона спробувала вирвати із рук ОСОБА_4 її мобільний телефон торгівельної марки «Нuawey Y5». Однак, ОСОБА_4 почала чинити опір, а ОСОБА_5 , з метою подолання волі до опору потерпілої завдала декілька ударів кулаками по різним частинам тулуба ОСОБА_4 після чого шляхом ривка, вихопила з рук останньої, та таким чином відкрито викрала її майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Нuawey Y5», вартістю 2000 гривень. Після цього, подолавши волю потерпілої до опору, ОСОБА_5 оглянула вміст сумки потерпілої, яка висіла у ОСОБА_4 на плечі, з якої відкрито викрала належні останній гаманець, блакитного кольору, вартістю 100 гривень та 1000 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину втекла, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3100 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні інкримінованих злочинів визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та показала, що 14.10.2018, приблизно о 03 годині, коли вийшла з нічного клубу «Індіго», що у м. Житомирі, з своєю знайомою ОСОБА_8 та її подругою на вулицю, то під час розмови між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_9 викрала золоті вироби у її сестри. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не хотіла у цьому зізнатися, вона ногою вдарила ОСОБА_10 в обличчя, після чого вдарила її рукою по обличчю, схопила за волосся та вдарила обличчям об асфальт та таким чином завдала тілесних ушкоджень.

Після цього, коли у потерпілої пішла кров, та ОСОБА_9 дістала із кишені куртки мобільний телефон «Нuawey Y5», вона вирішила забрати телефон собі та спробувала вирвати його із рук ОСОБА_11 . Однак, оскільки потерпіла тримала телефон та не віддавала, вона завдала декілька ударів потерпілій руками по різним частинам тіла, після чого вихопила телефон з рук ОСОБА_11 . Після цього оглянула вміст сумки потерпілої, яка висіла у ОСОБА_12 на плечі, з якої забрала належні останній гаманець блакитного кольору та 1000 гривень. У подальшому гаманець віддала подрузі потерпілої, телефон продала, а отримані гроші витратила, а куди поділа 1000 гривень, не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 14.10.2018, приблизно о 03 годині, коли вона вийшла з подругою та знайомою ОСОБА_5 з нічного клубу «Індіго», що у м. Житомирі, на вулицю, то під час розмови між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу того, що остання звинувачувала її у крадіжці прикрас у її сестри. Так як вона це заперечила, ОСОБА_13 вдарила її ногою в обличчя, після чого вдарила рукою по її обличчю, схопила за волосся та вдарила обличчям об асфальт, внаслідок чого завдала тілесних ушкоджень.

Коли вона дістала із кишені куртки свій мобільний телефон «Нuawey Y5» та намагалась комусь подзвонити, ОСОБА_13 спробувала вирвати його у неї з рук, однак телефон вона не віддавала. Тоді ОСОБА_13 вдарила її декілька разів руками, після чого вихопила телефон та забрала собі. Після цього ОСОБА_13 оглянула вміст її сумки яка висіла у неї на плечі, з якої забрала належні їй гаманець блакитного кольору та 1000 гривень. Вапптість телефону становить 2000 гривень.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

Оцінивши зазначені докази у їх сукупності, враховуючи показання обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, виходячи з того, що розгляд справи відбувається у межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочинів доведеною та кваліфікує її дії за:

- ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням також досудової доповіді Корольовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, відповідно до якої цей орган прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та того, що, обвинувачена працює, характеризується посередньо, вперше вчинила умисні злочини, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких, суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає основне покарання у виді обмеження та позбавлення волі відповідно за злочин невеликої тяжкості та тяжкий злочин, з застосуванням при цьому вимог ч. 1 ст. 70 КК України та звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Цивільний позов потерпілої, заявлений на суму 5446 гривень 12 копійок завданого матеріального збитку, який потерпіла підтримала частково на суму за винятком відшкодованих обвинуваченою 500 гривень, та який повністю визнала і обвинувачена, суд вважає обґрунтованим, а тому задовольняє його частково на суму 4946 гривень 12 копійок, з урахуванням часткового відшкодування, так як судом встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченої потерпілій завдано збитку, який у цьому розмірі не відшкодовано.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання за:

- ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засудженій визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4946 (чотири тисячі дев`ятсот сорок шість) гривень 12 копійок на відшкодування завданого матеріального збитку.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- 3 CD-R диски з відеозаписом одночасного допиту, слідчих експериментів з потерпілою та підозрюваною ОСОБА_5 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя