Дата документу 01.04.2019
Справа № 501/3572/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
28 серпня 2018 року, приблизно, о 10:00 годин, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, із помсти за образу матері, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів твердим предметом в область голови, рук та тулуба, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді:
-«закритого перелому ліктьової кістки лівого передпліччя в нижній третині, що не був небезпечним для життя, а викликає тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день)», і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2 і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
-«синців грудної клітки, які як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, та мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, не визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов та показав суду, що 28 серпня 2018 року від своєї матері він дізнався, що напередодні потерпілий образив її, через що їй було погано та до неї була викликана «швидка допомога». З метою відстояти честь та гідність матері, він, узявши скалку, розшукав потерпілого та став вимагати від останнього вибачення. У відповідь потерпілий його штовхнув, через що він завдав потерпілому удар скалкою по плечу.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що напередодні подій, які стали предметом кримінального провадження, між ним та матір`ю обвинуваченого, з якою він знайомий не був, на вулиці, виник конфлікт, під час якого він нецензурно висловився у її бік. На наступний день до нього підійшов обвинувачений, вимагав від нього вибачення, при цьому примусив його стати на коліна та побив його дерев`яною палкою, завдавши тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_9 , мати обвинуваченого, показала суду, що потерпілий, коли вона перебувала на вулиці, образив її, висловившись у її бік нецензурною лайкою. Через це увечері їй стало погано, вона викликала «швидку допомогу», а зранку розповіла про те, що сталося, сину обвинуваченому. В цей же день вона бачила, як син вимагав від потерпілого вибачитися перед нею та стати на коліна, а потім побив потерпілого палкою.
Свідок ОСОБА_10 показала суду, що бачила, як обвинувачений підійшов до потерпілого та чула, як він наказав йому стати на коліна. Вона бачила, яка обвинувачений побив потерпілого палкою. Потерпілий обвинуваченого не провокував та під час побиття не опирався.
Свідок ОСОБА_11 показала суду, що бачила, як обвинувачений побив палкою потерплого. При цьому потерпілий не захищався. На вимогу обвинуваченого потерпілий став на одне коліно перед матір`ю обвинуваченого та попросив в неї вибачення.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.50);
- протоколом огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_7 (а.с.52-56), згідно якого потерпілий показав місце та розповів про обставини, під час яких він отримав тілесні ушкодження;
- довідкою ДП «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті» (а.с.49) про наявність у потерпілого закритого перелому лівої ліктьової кістки;
- витягом з історії хвороби потерпілого ОСОБА_7 (а.с.57), згідно якого у потерпілого виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку;
- висновком експерта №2602 від 16 листопада 2018 року (а.с.61-62) та актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1992 (а.с.58), згідно якого у ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом ліктьової кістки лівого передпліччя в нижній третині, синці грудної клітки; зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися; дані ушкодження могли утворитися 28.08.18 р.; закритий перелом ліктьової кістки лівого передпліччя в нижній третині не був небезпечним для життя, а викликає тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; синці грудної клітки, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; виходячи з кількості та локалізації тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , мало місце не менш як дві травматичні дії; утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень в результаті одноразового падіння на площину з вертикального або близько до такого положення виключається; виходячи з локалізації ушкоджень, судити про позу та взаємне розташування потерпілого та нападаючого під час утворення зазначених ушкоджень неможливо, оскільки вони могли бути різними;
- фотознімком дерев`яної палки, яка була застосована обвинуваченим, за його показами (а.с.89);
- медичними довідками про стан здоров`я ОСОБА_9 (а.с.91-95).
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися в заподіянні потерпілому навмисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто навмисного ушкодження, яке не є небезпечним і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий (а.с.71), характеризується позитивно (а.с.98, 99), не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.72, 73), одружений (а.с.100), має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.90, 102).
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді служби з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі (а.с.37-39).
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченого, його перша судимість, наявність у нього родини та неповнолітньої дитини, висновок органу з питань пробації про можливість його виправлення без реального позбавлення або обмеження волі на певний строк дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, відповідно до ст.75 КК України, він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які є необхідні і достатні для його виправлення.
В підтвердження розміру витрат на лікування потерпілий надав суду квитанції, рахунки, кошториси та видаткову накладну (а.с.10).
Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов потерпілого не визнав.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
За таких обставин цивільний позов потерпілого в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, йому також було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася в його моральних стражданнях, погіршенні його психічного та фізичного здоров`я та в істотній зміні його нормальних життєвих зв`язків.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя