Справа № 360/1366/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000917 від 06 вересня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бородянка Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має одну малолітню дитину, який проживає в АДРЕСА_1 , працює на посаді майстра з будівництва в ТОВ "Візуальні технології",

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

06 вересня 2017 року, приблизно о 13-й годині 50 хвилин, в смт Бородянка Київської області обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав його дружині ОСОБА_9 , рухався по вул. Центральній в напрямку Бородянської загальноосвітньої школи № 1, що розташована по вул. Центральній, 222 в смт Бородянка Київської області і, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти відділення ПАТ "Укрпошта" по вул. Центральній, 240, в порушення вимог п. 1.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 2.3. "б" Правил дорожнього руху України, згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, проявив неуважність та безпечність, не зупинився перед пішохідним переходом, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті наїзду потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, у вигляді перелому обох гомілкових кісток, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 06 вересня 2017 року, приблизно, о 14-й годині, він їхав на автомобілі "ВАЗ 21124" по вул. Центральній в смт Бородянка і попереду, приблизно, за 75 метрів побачив дівчину, яка переходила дорогу по пішохідному переходу з права на ліво по ходу його руху, а тому він зменшив швидкість руху автомобіля; ця дівчина вже перейшла смугу руху, по якій він їхав, і була на осьовій лінії, але в цей момент він своїм автомобілем допустив наїзд на потерпілу, від чого вона впала на смугу протилежного руху; він викликав швидку допомогу і надав потерпілій першу медичну допомогу.
Крім того судом були досліджені такі доказі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні засвідчила, що 06 вересня 2017 року, в обідній час, в смт Бородянка по вул. Центральній вона, що б перейти дорогу, підійшла до пішохідного переходу; спочатку вона зупинилась перед переходом, пропустила автомобіль, який проїжджав, а інший автомобіль, що рухався з її сторони, був на достатньо далекій відстані, і вона стала переходити дорогу; коли вона вже дійшла до середини дороги, то в цей час несподівано відчула удар; на місці їй ніхто допомоги не надавав.
Як убачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколу огляду транспортного засобу і схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 06 вересня 2017 року, в смт Бородянка Київської області на вул. Центральній за пішохідним переходом на відстані, приблизно, 6,5 метра по ходу руху знаходиться автомобіль "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому пошкоджені: ліва передня блок-фара, кришка капоту з лівої сторони, переднє вітрове скло з лівої сторони, задні ліві двері; зліва від автомобіля, на дорожньому покритті смуги зустрічного руху, на відстані, приблизно, 0,83 метра від осьової лінії дорожньої розмітки є пляма речовини бурого кольору. (а.71-81)
Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 12-1/2225 від 24 жовтня 2017 року, рульове керування, система робочого гальма і елементи підвіски автомобіля "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані і несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі чи зміну курсової стійкості автомобіля перед подією, не мали. (а.85-88)
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/2234 від 24 жовтня 2017 року, механічні пошкодження автомобіля "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , характерні для контакту з пішоходом ОСОБА_7 , локалізовані в передній частині автомобіля. (а.91-93)
Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 12-1/690 від 26 квітня 2018 року, в заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1. Правил дорожнього руху України, і водій мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. (а.99-101)
При проведенні слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_7 на місці показала яким чином і за яких обставин відбулася дорожньо-транспортна пригоди за її участі, що підтверджується відповідним протоколом від 19 квітня 2018 року. (а.102-105)
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2018 року, ОСОБА_5 на місці показав яким чином і за яких обставин він допустив наїзд на потерпілу. (а.106-109)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 9 від 02 лютого 2018 року, у потерпілої ОСОБА_7 мали місце: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та переломи обох гомілкових кісток, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; травми могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди. (а.94)
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його здійснення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується за місцем проживання позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 і часткове добровільне відшкодування завданих збитків.
Відповідно до висновку, що міститься в досудовій доповіді Бородянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в місті Києві та Київській області, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без обмеження волі можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно з копією свідоцтва про народження та довідкою про склад сім`ї від 19 вересня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.120, 194)
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку з амністією.
Будь-яких обставин, передбачених ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які би перешкоджали застосуванню амністії, в даному випадку не вбачається, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, основного і додаткового, внаслідок акта амністії.
Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, яка складається з витрат на її лікування в сумі 7 тис. 394 грн 76 коп., витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 12 тис. 100 грн та втраченого заробітку в розмірі 8 тис. 136 грн 10 коп., а всього в сумі 27 тис. 630 грн 86 коп., а також про відшкодування моральної шкоди в сумі 250 тис. гривень. Крім того потерпіла просила стягнути з обвинуваченого 1 тис. 600 грн на відшкодування її витрат на правову допомогу.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 зменшила свої позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування з 7 тис. 394 грн 76 коп. до 6 тис. 778 грн, а в іншій частині свої вимоги підтримала повністю.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої не визнав, вважаючи, що відшкодував потерпілій і майнову і моральну шкоду, загалом в розмірі, приблизно, 39 тис. грн, із яких 17 тис. 400 грн він передав готівкою батькові потерпілої, а решту витратив на придбання ліків і медичних препаратів для потерпілої.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Винуватість ОСОБА_5 в тому, що він 06 вересня 2017 року, керуючи автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохідному переході на потерпілу ОСОБА_7 , що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з наданими потерпілою ОСОБА_7 чеками, після дорожньо-транспортної пригоди нею було витрачено на придбання медикаментів 6 тис. 778 грн, а на придбання путівки в ДП "Клінічний санаторій "Хмільник" - 12 тис. 100 грн, що становить загалом 18 тис. 878 гривень.
Як убачається з довідки Комунальної установи "Бородянський районний трудовий архів" від 07 вересня 2018 року, ОСОБА_7 працює в цій установі на посаді архівіста і в період з 06 вересня 2017 року по 11 травня 2018 року їй була нарахована допомога по тимчасовій непрацездатності в розмірі 70 % від заробітку (а.171). Згідно з позовними вимогами в цій частині, потерпіла ОСОБА_7 просить відшкодувати їй втрачений заробіток в розмірі 8 тис. 136 грн 10 копійок.
Водночас, відповідно до розписки батька потерпілої ОСОБА_11 від 19 січня 2018 року, він отримав від ОСОБА_5 на лікування потерпілої ОСОБА_7 5 тис. грн 07 вересня 2017 року, 12 тис. грн і 400 грн 19 січня 2018 року (а.125), що не оспорюється потерпілою.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував потерпілій 17 тис. 400 грн, з нього необхідно стягнути на користь потерпілої на відшкодування майнової шкоди 9 тис. 614 грн 10 коп. (6778 грн+12100 грн+8136 грн 10 коп.-17400 грн), а в іншій частині позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди необхідно залишити без задоволення як недоведені.
Доводи сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно купував потерпілій медикаменти на загальну суму 20 тис. 944 грн 31 коп. в даному випадку є необґрунтованими, оскільки потерпілою не було включено до витрат, що підлягають відшкодуванню, кошти, сплачені обвинуваченим на придбання цих медикаментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
При розгляді позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 суд погоджується з доводами потерпілої, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 їй була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що призвело до порушення її звичайного життя, спричинило психічний та побутовий дискомфорт, оскільки більше восьми місяців вона не могла працювати і на даний час продовжує лікування, а тому, суд вважає, що відповідно до ст. 23 ЦК України потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди.
Водночас, зважаючи на характер і конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , глибину душевних страждань потерпілої, а також ту обставину, що обвинувачений добровільно надавав їй матеріальну допомогу на лікування і щиро розкаявся у скоєному, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілої і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі, що відповідає 35 прожитковим мінімумам на одну працездатну особу станом на 1 січня 2018 року, який становить 1762 грн, тобто в сумі 61 тис. 670 гривень.
В іншій частині ці вимоги потерпілої необхідно залишити без задоволення.
Згідно з квитанцією № 22/126-1 від 23 січня 2018 року адвокат ОСОБА_12 надавав сім`ї потерпілої правову допомогу під час кримінального провадження, на що було витрачено 1 тис. 600 грн (а.56), а тому відповідно до ст. 120 і 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь ОСОБА_7 на відшкодування витрат на правову допомогу 1 тис. 600 гривень.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 тис. 466 грн 80 копійок (704 грн 80 коп.+1762 грн).
Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових інженерно-технічних експертиз в сумі 3904 гривні.
Речовий доказ - автомобіль "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно залишити ОСОБА_5 .
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування основного і додаткового покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди 9614 (дев`ять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 10 копійок, на відшкодування моральної шкоди 61670 (шістдесят одну тисячу шістсот сімдесят) гривень і 1600 (одну тисячу шістсот) гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
В іншій частині цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 2466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових інженерно-технічних експертиз в сумі 3904 (три тисячі дев`ятсот чотири) гривні.
Речовий доказ - автомобіль "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_13