Ухвала
12 березня 2019 року

м. Київ
справа № 742/654/18
провадження № 51-1171ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вироку апеляційного суду у касаційному порядку. Крім того захисник просить зупинити виконання оскаржуваного вироку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу подано без додержання пункту 4 ч. 2 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПКУкраїни);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що за положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, фактично наводить доводи щодо неповноти судового розгляду та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому захисник обмежився формальними вказівками про порушення, допущені, на його думку, судом апеляційної інстанції, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість вироку, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування судом касаційної інстанції вироку, згідно зі ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 413 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Також зазначаємо, що питання про зупинення виконання судового рішення вирішується лише після відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3