Провадження № 11-кп/4820/176/19
Справа № 688/2564/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працює, не судимого в порядку ст.89 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді одного року шести місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_9 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі п. 1, 2 ч.1, п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну роботу.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, не одружену, з професійно-технічною освітою, не працює, раніше судиму,

18 травня 2018 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт, станом на 2 квітня 2019 року невідбуто 32 години громадських робіт,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71, пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання у виді 32 годин громадських робіт за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_10 3 (три) роки 6 (шість) місяців 4 (чотири) дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі п. 1, 2 ч.1, п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну роботу.
Запобіжні заходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено попередні особисті зобов`язання з покладенням на кожного з них обов`язків не відлучатися без дозволу суду з м.Шепетівки Хмельницької області, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. за проведення Хмельницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №12.1-0760:18 від 26 жовтня 2018 року.
Речові докази: диск формату CD-R для лазерних систем зчитування марки «DATEХ» із відеозаписом за 08 липня 2018 року постановлено залишити при матеріалах кримінальної справи; гідравлічний візок марки «Skiper», який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського ВП постановлено повернути потерпілому ОСОБА_11 , скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2018 року; цифровий тюнер Т-2 чорного кольору марки «World Vision» моделі Т63, кабель підключення аудіо та відеосигналу «RCA-RSA» (тюльпан), пульт дистанційного керування чорного кольору до цифрового тюнера «World Vision», пульт дистанційного керування чорного кольору до телевізора, мобільний телефон марки «FLY», моделі «DS104D» з картою пам`яті формату «Micro SD» марки «Kingston», об`ємом 512 МБ постановлено повернути потерпілій ОСОБА_12 .
За вироком суду, 08 липня 2018 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через центральні ворота проникли на належну фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 охоронювану територію, що по АДРЕСА_3 , яку орендує фізична особа-підприємець потерпілий ОСОБА_11 , звідки умисно, таємно, а ОСОБА_10 ще й повторно, з рампи складського приміщення викрали належний потерпілому ОСОБА_11 гідравлічний візок марки «Skiper», вартістю 3000 грн., який в подальшому 08 липня 2018 року продали за 170 грн. ОСОБА_14 , а виручені кошти витратили на власні потреби.
16 жовтня 2018 року, близько 15 год. 25 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_4 , через незачинені двері зайшов в будинок знайомої потерпілої ОСОБА_12 , якої у той час не було в будинку, про що ОСОБА_9 не знав. Перебуваючи у вказаний час в цьому будинку, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що у будинку нікого немає, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_9 умисно, таємно, з поверхні дерев`яної тумби у спальній кімнаті викрав належні потерпілій цифровий тюнер Т-2 марки «World Vision», моделі Т63, вартістю 287 грн. 87 коп. з кабелем аудіо- та відеосигналу «RCA-RSA» (тюльпан), вартістю 28 грн. коп., з ліжка цієї ж кімнати таємно викрав один пульт дистанційного керування до цифрового тюнера марки «World Vision», вартістю 48,30 грн., один пульт дистанційного керування невстановленої моделі до телевізора вартістю 52 грн., з шухляди шафи спальної кімнати таємно викрав мобільний телефон марки «FLY» моделі «DS104D», вартістю 226 грн. 67 коп. з сім - картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з мобільним № НОМЕР_1 , вартістю 25грн.,та картою пам`яті формату «Micro SD» марки «Kingston» об`ємом 512 МБ, вартістю 37 грн., а всього заволодів майном потерпілої на загальну суму 705 грн. 17 коп., чим вчинив крадіжку повторно.
В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок суду в частині призначених покарань скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених через м`якість, ухвалити новий вирок та призначити покарання: ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. В силу ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; ОСОБА_10 за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71, пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_10 3 роки 6 місяців 4 дні позбавлення волі. Вважає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винних, що призвело до невідповідності призначених покарань тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених. Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та належних висновків не зробив, не працює, характеризується негативно; ОСОБА_10 вчинила новий умисний злочин під час відбування покарання за умисний злочин, судимість за який до цього часу не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила і продовжує злочинну діяльність, характеризується негативно. Не враховано даних досудових доповідей, згідно яких виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Вважає, що призначенням покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків, з визначенням остаточного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, є незаконним звільненням від відбування покарання з випробуванням, у тому числі й від невідбутого покарання за попереднім вироком, яке ОСОБА_10 відбувала реально, що є неприпустимим.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора в підтримання поданої ним апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, провівши часткове дослідження доказів в частині дослідження письмових доказів, що характеризують обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та звільнення обвинувачених від його відбування - скасуванню з постановленням нового вироку з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а ОСОБА_10 ще й повторно (за епізодом крадіжки майна ОСОБА_11 ); та ОСОБА_9 за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (за епізодом крадіжки майна ОСОБА_15 ), відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку, учасниками судового розгляду не оспорюються, відтак вирок суду в цій частині відповідно до ст. 404 КПК України не переглядається.

Судом встановлено, що 08 липня 2018 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через центральні ворота проникли на належну фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 охоронювану територію, що по АДРЕСА_3 , яку орендує фізична особа-підприємець потерпілий ОСОБА_11 , звідки умисно, таємно, а ОСОБА_10 ще й повторно, з рампи складського приміщення викрали належний потерпілому ОСОБА_11 гідравлічний візок марки «Skiper», вартістю 3000 грн., який в подальшому 08 липня 2018 року продали за 170 грн. ОСОБА_14 , а виручені кошти витратили на власні потреби.
16 жовтня 2018 року, близько 15 год. 25 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_4 , через незачинені двері зайшов в будинок знайомої потерпілої ОСОБА_12 , якої у той час не було в будинку, про що ОСОБА_9 не знав. Перебуваючи у вказаний час в цьому будинку, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що у будинку нікого немає, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_9 умисно, таємно, з поверхні дерев`яної тумби у спальній кімнаті викрав належні потерпілій цифровий тюнер Т-2 марки «World Vision», моделі Т63, вартістю 287коп. 87 коп. з кабелем аудіо- та відеосигналу «RCA-RSA» (тюльпан), вартістю 28 грн. 33 коп., з ліжка цієї ж кімнати таємно викрав один пульт дистанційного керування до цифрового тюнера марки «World Vision», вартістю 48грн. 30 коп., один пульт дистанційного керування невстановленої моделі до телевізора, вартістю 52 грн., з шухляди шафи спальної кімнати таємно викрав мобільний телефон марки «FLY» моделі «DS104D», вартістю 226 грн. 67 коп. з сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з мобільним № НОМЕР_1 , вартістю 25 грн., та картою пам`яті формату «Micro SD» марки «Kingston» об`ємом 512 МБ, вартістю 37 грн., а всього заволодів майном потерпілої на загальну суму 705 грн. 17 коп., чим вчинив крадіжку повторно.

Разом з тим, вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченим покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок його суворості та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій, зокрема, в випадках неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Однак суд першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання з наступним звільненням від його відбування таких вимог закону не врахував.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили тяжкий злочин, а ОСОБА_9 - ще й середньої тяжкості. Свою вину у вчиненому визнали повністю, щиро розкаялись, активно сприяли розкриттю цих кримінальних правопорушень, ОСОБА_9 повернуто викрадене майно потерпілій ОСОБА_12 , що визнається судом пом`якшуючими покарання обвинувачених обставинами.
При обранні виду та строку покарання колегія суддів враховує викладене, дані про особи обвинувачених. Обвинувачений ОСОБА_9 є несудимим в силу ст. 89 КК України, негативно характеризується; ОСОБА_10 раніше судима за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, характеризується негативно.
Урахувавши як ці обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, відсутність обтяжуючих їх покарання обставин, незначний розмір викраденого майна, викрадене повернуто ОСОБА_12 , колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в виді арешту за ч.2 ст. 185 КК України та обвинуваченим покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, та вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкціях ч.3 ст. 185 КК України, призначити їм покарання в виді арешту з призначенням ОСОБА_10 остаточного покарання за сукупністю вироків з застосуванням принципу повного складання покарань, а обвинуваченому ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе лише в разі реального відбування покарання, позаяк в провадженні відсутні дані, які б свідчили, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції.
Колегія суддів враховує висновки досудових доповідей органу пробації щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в яких зазначено, що їх виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (а.м.к.п. 47-48, 99-100).
Поза увагою суду залишились ті обставини, що ОСОБА_10 , вчинила умисний корисливий злочин під час відбування покарання за попереднім вироком суду, виступила ініціатором вчинення злочину; ОСОБА_9 за короткий проміжок часу вчинив два умисних корисливих злочини, до того ж другий злочин вчинив у час, коли обвинувальний акт вже перебував в провадженні суду, що вказує на їх підвищену суспільну небезпеку та підтверджує доводи прокурора щодо призначення обвинуваченим покарання, яке слід відбувати реально.
Підстав для призначення обвинуваченим покарання в виді позбавлення волі та на строк, про який йдеться в апеляційній скарзі прокурора, під час апеляційного розгляду прокурором не доведено.
Інші підстави для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409,413,414,420 КПК України, колегія суддів,-
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині призначення покарання обвинуваченим та їх звільнення від відбування призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_9 покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 6 місяців арешту;
-за ч.2 ст. 185 КК України в виді 3 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання в виді 6 місяців арешту.
Призначити ОСОБА_10 :
- за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, покарання у виді 5 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року та остаточно до відбуття ОСОБА_10 призначити покарання в виді 5 місяців 4 днів арешту.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Строк відбуття покарання обвинуваченим слід рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_10 , яка утримується під вартою в іншому провадженні, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді