1Справа № 335/2901/19 1-кс/335/1970/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що 01.03.2019 року він подав на ім`я начальника слідчого відділу Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
12.03.2019 року під час розмови з уповноваженою особою Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області заявнику стало відомо, що всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України до Єдиного реєстру внесені не були, що змусило ОСОБА_3 звернутися до суду.
Забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ухвалою від 14.03.2019 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду, з метою з`ясування фактичних обставин скарги, безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу та його представник вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній, на задоволенні скарги наполягають.
Представник Вознесенівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області та представник Запорізької місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що є відповідні докази, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення заявника, та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.
При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування, суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.
При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, і не є вичерпними.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом. Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.
Згідно зі ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.
Під час розгляду скарги встановлено, що 01.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України до Вознесенівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області, яка була зареєстрована Вознесенівським ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області за вхідним № 1646 від 01.03.2019 року.
Як пояснив у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , інформацією щодо внесення зазначених ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань він не володіє, відповідний витяг у нього відсутній.
Вказане Вознесенівський ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області не спростував.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедент ній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.
У силу ч. 1 ст. 9 КПК України, на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 214 ч. 4 КПК України, відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Як вважає суддя, факти, що викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вище наведені норми права зобов`язують органів досудового розслідування внести передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Попри визначений кримінальним процесуальним законом обов`язок розпочати досудове розслідування, у ході якого прийняти заходи до виявлення усіх необхідних складових кримінального правопорушення, орган досудового розслідування заяву ОСОБА_3 від 01.03.2019 року, що була зареєстрована за вхідним № 1646 про вчинення кримінального правопорушення - проігнорував, що є недопустимим.
Дані про внесення вказаної заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань суду не надано. Стадія його досудової перевірки законодавством не передбачена.
Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.
Як зазначено уп. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2014 року у справі «Скороходова проти України» (заява № 56697/09), органи влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальну справу, зобов`язані здійснити справжні спроби оперативно та ретельно розслідувати справу, встановити факти та у разі необхідності притягнути до відповідальності винних осіб.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ст. 38 КПК України).
Крім того, невнесення відомостей до ЄРДР суперечать як принципу законності, так і положенням ч. 5 ст. 214 КПК України, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, то в ній викладені обставини, що на думку заявника у справі свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, та враховує, що до компетенції слідчого не належить здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а законом передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, та вважає, що є підстави вважати таке повідомлення саме повідомленням про злочини і таке повідомлення повинне бути внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не було законних підстав не внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу на незаконну бездіяльність СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Вознесенівського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 01.03.2019 року (вхідний № 1646) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 28 березня 2019 року.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2019 року.

Слідчий суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1