Справа №295/2170/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ;

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про розгляд клопотання у кримінальному провадженні,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого від 20.04.2018 року про розгляд клопотання у кримінальному провадженні. Заявник зазначає, що 18.12.2017 року нею подано клопотання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирської області з ініціюванням проведення слідчих дій. Так, завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Слідчим проігноровано відомості про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 182083000:02:001:0674 вже відчужувалась тричі.

Попередньо винесені слідчим постанови, якими відмовлялось у накладенні арешту на майно, скасовані ухвалами Богунського районного суду м.Житомира.

Заявник зазначає, що прийнята постанова від 20.04.2018 року фактично відтворює зміст інших постанов, у зв`язку з наведеним підлягає до скасування.

В судові засідання, які призначались 19.02.2019 року, 19.03.2019 року, 03.04.2019 року, 06.05.2019 року заявник не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив.

Житомирським відділом поліції ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 від 15.01.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

15.12.2014 року слідчому у даному кримінальному провадженні подане клопотання про ініціювання арешту на майно земельну ділянку з кадастровим номером 182083000:02:001:0674.

Постановою слідчого від 20.04.2018 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Згідно зі ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За положеннями ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею не отримано доказів, що можуть передбачати приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення земельної ділянки як можливого безпосереднього об`єкту посягань за діяннями кримінального правопорушення, або відчуження у вигляді безповоротної втрати такого об`єкта.

Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, згідно яких правова підстава накладення арешту на майно відсутня.

За таких обставин, подана скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1