Номер провадження: 11-сс/813/765/19
Номер справи місцевого суду: 520/8782/19 1-кс/520/4712/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із середньо освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, працюючого трактористом - машиністом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 діб та обчислюється з 25.04.2019 р. до 22.06.2019 р. включно, в межах строку досудового розслідування.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, беручи до уваги наслідки, які були спричиненні в результаті вчинення кримінального правопорушення, зокрема, смерті людини, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність ризиків у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у зв`язку із вчиненням правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважав за можливим не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1) обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_8 підозри не є абсолютною та може бути встановлена лише судом. Окрім того, ні ОСОБА_8 , ні йому не надано жодних доказів, які обґрунтовують таку підозру;
2) ні слідчий, ні прокурор не навели обставини, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а зазначені у клопотанні слідчого ризики є лише його припущеннями;
3) слідчий суддя не оцінив в сукупності всі обставини зазначені у ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, місце роботи, характеризується позитивно, має родину, незадовільний стан здоров`я після ДТП, у нього на утриманні перебуває онкохвора мати, малолітній син 2016 р.н., він відшкодував усі витрати під час перебування потерпілого у лікарні, а також витрати на його поховання, у зв`язку з чим відсутні ризики, заявлені прокурором та відносно ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України з урахуванням положень ч. 4 вказаної статті про помірність розміру застави.
Окрім того, до суду апеляційної інстанції захисником надана заява Єреміївського сільського голови ОСОБА_10 та громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про застосування віднсно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та зобов`язання взяти підозрюваного на поруку.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та заяву Єреміївського сільського голови ОСОБА_10 та інших і просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти їх задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а, відповідно до санкції зазначеної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в тому, що 21.12.2018 р., приблизно о 05 год., він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_15 , допустив порушення п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 ПДР. Так, здійснюючи рух на ділянці 405 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» з боку м. Одеси в напрямку м. Києва, у Іванівському районі Одеської області, на обледенілому дорожньому покритті, водій ОСОБА_8 не впорався з керуванням та допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепу «SDC» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з сідловим тягачем «МАЗ 544006» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , слідчий суддя послався в ухвалі на відповідні докази, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього від 21.12.2018 року, проведеними судово-медичною та авто-технічною експертизами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наведеними вище доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, більш того, на даний час триває досудове розслідування, під час якого мають бути досліджені всі обставини справи, шляхом призначення експертних досліджень та проведенням необхідних слідчих дій, а слідчий суддя або суд, у даному випадку, позбавлені можливості давати оцінку допустимості доказів.
Окрім того, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, оскільки він вчинений, шляхом використання об`єкту підвищеної небезпеки, керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а також тяжкість покарання, яка може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним, що дає підстави апеляційному суду вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Більш того, самовпевненими діями підозрюваного ОСОБА_8 , що виразились у керуванні автотранспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, була спричинена смерть людині, життя якої визнане державою найвищою цінністю.
Твердження сторони захисту щодо можливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, шляхом застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, розцінюється апеляційним судом критично, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Доводи сторони захисту щодо відсутності оцінки обставин, визначених ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає слушними, однак, з огляду на характер та обставини вчиненого злочину, наявність позитивних характеристик, місця роботи жодним чином не вплинули на останнього під час вчинення кримінального правопорушення з обтяжуючими обставинами, що виразилось у вживанні спиртних напоїв.
Окрім того, захисником не надано жодних підтверджуючих документів про перебування матері підозрюваного на його утриманні, проте у характеристиці сусідів зазначено, що батько ОСОБА_8 також працює, що не виключає утримання дружини саме ним, а не підозрюваним. Також не надано документів, які б свідчили, що сама мати не працює, тим більше, що за своїм віком вона не є особою пенсійного віку.
Що стосується відшкодування підозрюваним ОСОБА_8 витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого, а також витрат на його поховання, апеляційний суд бере вказані обставини до уваги, але на думку колегії, вони не є такими, що істотно виключають існування можливих ризиків.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
При цьому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , призвів до найтяжчих наслідків, а саме спричинив смерть людини.
Також, прокурором у судовому засіданні надано копію супровідного листа про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 07.05.2019 р. до суду першої інстанції для розгляду по суті, а відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, тому зазначене питання може бути вирішено судом на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та заяви Єреміївського сільського голови ОСОБА_10 та інших немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та заяву Єреміївського сільського голови ОСОБА_10 і громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4