Справа № 460/5967/18
Провадження №1-кп/460/447/19
УХВАЛА

04.02.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові клопотання прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор на підставі ст. 315 КПК України заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів. В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. 13.12.2018 року ухвалою Яворівського районного суду Львівської області до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, строк дії ухвали спливає 10 лютого 2019, однак ризики, наведені в ухвалі не відпали, не зменшилися та не змінилися. Обвинувачений ОСОБА_6 в разі ненепродовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме реальну можливість переховуватися від суду з метою уникнення від встановленої законом кримінальної відповідальності, може впливати на свідків з якими він перебуває у дружніх відносинах та потерпілу з метою зміни ними наданих органу досудового розслідування показань та матиме реальну можливість щодо вчинення нових кримінальних правопорушень, у тому числі щодо потерпілого та свідків. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст. 67 КК України є підставою, яка обтяжуватиме покарання обвинуваченому, не працює, хоч і є особою працездатного віку, розлучений, не має міцних соціальних зв`язків, інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, є недостатні для запобігання наведеним вище ризикам.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_5 зазначив, що наведені ризики нічим не підтверджені, оскільки обвинуваченому раніше було встановлено запобіжний захід у виді домашнього арешту, який він жодного разу не порушив, до розгляду справи Львівським апеляційним судом не спілкувався з свідками та потерпілою та жодним чином не впливав на них та не буде цього робити в подальшому. Досудове розслідування завершене, а відтак обвинувачений не зможе спотворити чи знищити докази. Обвинувачений раніше не судимий та не притягався до адміністративної відповідальності, а відтак ризик вчинення нових кримінальних правопорушень не є доведеним, має міцні соціальні зв`язки, є батьком трьох малолітніх дітей, яких добровільно утримує, має батька з інвалідністю та матір пенсійного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, ухилятися від слідства не має наміру і не буде, а тому до нього доцільно застосувати цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави з відповідними обов`язками. Окрім того зазначив, що прокурор не керується положеннями Конвенції та практикою ЄСПЛ. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або визначити заставу у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченому під вартою, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, розлучений, є батьком трьох малолітніх дітей, не працює, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває,за місцем проживання характеризується нейтрально, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зі ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, обставин для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.
Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільного інтересу.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 27,177, 314 КПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 04 квітня 2019 року включно.
Строк дії ухвали рахувати з 04 лютого 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1