Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1829/18
Провадження № 1-кс/273/119/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року слідчий суддя Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000416 від 16. 11. 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, яке вмотивоване тим, що ухвалою Баранівського районного суду від 22.11.2018 у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на належні йому лісопродукцію. З часу внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України пройшло вже 5 місяців, а справа й досі не передана до суду. При цьому, вилучені колоди деревини породи сосна приходять в непридатний стан, втрачаються якісні показники. До завершення розслідування цей доказ уже не буде нести будь-якої слідової інформації, та не належатиме до ділової лісопродукції.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 , вимоги клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, що даний арешт майна було накладено необґрунтовано та вже відпала потреба цього заходу.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання ОСОБА_4 . Крім того зазначив, що слідчим не було доведено того, що вказана лісопродукція є речовим доказом у відповідності до вимог ст.. 98 та ст.. 170 КК України. Крім того, не надано доказів того, що вказаний ліс було викрадено, самих заяв про крадіжки лісопродукції, звернень лісогосподарських підприємств про незаконну порубку лісів, при тому, що слідчі дії проводяться протягом шести місяців та лісопродукція піддається псуванню. Вважає, що в даному випадку порушено право власності.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що на вказану лісопродукцію було накладено арешт правомірно ухвалою суду, яка визнана правомірною та залишена в силі апеляційним судом. Крім того зазначив, що жодних доказів в обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_4 суду надано не було. З огляду на викладене у задоволенні клопотання просив відмовити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду від 22 листопада 2018 року накладено арешт на лісопродукцію, що була вилучена під час огляду на землі загального користування, а саме лівої сторони, поблизу будинку по 2-му провулку Баранівському,7 в смт. Мар"янівка Баранівського району та всередині даного господарства визнано речовими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 100 КПК України.

Важливим в даних правовідносинах є те, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, слідчий суддя наголошує на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Таким чином, право мирно володіти своїм майном не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Дійсно в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте в даних правовідносинах, як накладення арешту майна, так і процедура його зняття передбачені положеннями статей 170-174 КПК і мають відповідну юридичну основу в національному праві, що свідчить про законність втручання у право на мирне володіння майном.

Зокрема відповідно до статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, в даній ситуації слідчий суддя також зазначає, що питання, як про накладення арешту, так і про його зняття, є необхідним в рамках кримінального розслідування і захисту прав окремих осіб на належне ним майно, що означає, що це слугує легітимній меті та інтересам суспільства.

Отже, досліджуючи питання щодо обґрунтованості заявленого клопотання слідчий суддя звертається до оцінки «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

По справі метою арешту було збереження майна, як речового доказу та повернення його власнику.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що за ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

При цьому, суд враховує той факт, що арешт на вказану лісопродукцію було накладено ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду від 22.11.2018. Тобто, з моменту накладення такого арешту пройшло майже шість місяців.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 навів достатньо підстав для того аби вважати, що вказана лісопродукція піддається псуванню, адже однією із складових частин деревини є клітковина, яка не відзначається надзвичайною стійкістю до агресивного природного середовища в результаті її розпилу.

Більше того, слідчим в судовому засіданні було підтверджено той факт, що зрізи із 22 колод деревини було зроблено, експертизи проведено, жодних інших належних та допустимих доказів необхідності залишення вказаного майна під арештом слідчим надано не було та не спростовано, що ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем в порядку ст..170 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що залишення майна під арештом, яке піддається псуванню неможливе лиш із підстави відкритого кримінального провадження та є таким, що суперечитиме вимогам ч. 6 ст. 100, ст.174 КПК України.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині відібрання зразків матеріалів з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Отримання зразків для експертизи - це самостійна процесуальна дія, що проводиться стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи, слідчим суддею у випадках, якщо експертиза призначена за клопотанням сторони провадження або судом з метою забезпечення проведення експертизи та встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Звертатися за проведенням експертизи під час досудового розслідування мають право слідчий, прокурор, а стороні захисту надається право звертатися до них з клопотанням про залучення експерта та залучати експерта безпосередньо за угодою.

З огляду на викладене, зважаючи, що ні слідчим, ні прокурором не заявлено клопотання про відібрання зразків зрізів з деревини, а сторона захисту не наділена таким правом слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Керуючись ст.ст. 100, 110, 174, 240, 369, 371 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000416 від 16. 11. 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений на лісопродукцію у кримінальному провадженні № 0000416 від 16.11.2018 року згідно ухвали Баранівського районного суду від 22.11.2018 року.
Зобовязати старшого слідчого СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , або іншого слідчого із числа слідчої групи повернути ОСОБА_4 лісову продукцію арештовану згідно ухвали Баранівського районного суду від 22.11.2018 року.
В решті задоволення клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1