Справа № 461/1699/19
Провадження № 1-кс/461/2154/19
У Х В А Л А
15.05.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представників заявника адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання від 20 лютого 2019 року про зміну правової кваліфікації кримінального провадження № 0000524, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання. Свої вимоги мотивував тим, що 20 лютого 2019 року заявник звернувся до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 5 ст. 191 на ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Оскаржуваною постановою від 22 лютого 2019 року у задоволенні зазначеного клопотання ОСОБА_3 було відмовлено. Вважає постанову слідчого невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 скаргу підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що слідчим фактичне не було належним чином розглянуте клопотання захисту. У діях ОСОБА_3 відсутні подія та предмет злочину за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, крім того вони не погоджуються з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. У слідства відсутні будь-які докази привласнення ОСОБА_3 майна комунального підприємства. Наголошують, що дії, які орган досудового розслідування вважає протиправними, можуть бути кваліфіковані за ст. 364 Кримінального кодексу України.

Слідчий під час розгляду справи проти задоволення клопотання заперечила. Вважає, що питання кваліфікації кримінального правопорушення відноситься до повноважень слідчого, а клопотання сторони захисту щодо її зміни не може бути задоволене з об`єктивних причин. Злочин, що є предметом досудового розслідування попередньо правильно кваліфікований за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Підставою для саме такої кваліфікації є сукупність зібраних у справі доказів.

Заслухавши думку заявника, його захисників, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000524 від 25 вересня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Провадження відкрите за фактом привласнення грошових коштів Стрийського міського бюджет в особливо великих розмірах керівником комунальної установи м. Стрий Львівської області у співучасті з іншими особами.

20 лютого 2019 року ОСОБА_3 та його захисники звернулися до слідчого з клопотанням, в якому просили змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 5 ст. 191 на ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого від 22 лютого 2019 року, яка є предметом оскарження, у задоволенні клопотання сторони захисту відмовлено.

Згідно із частиною першою статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відтак, норми КПК України не передбачають повноважень слідчого судді щодо оскарження дій та процесуальних рішень слідчого з питань попередньої кваліфікації кримінального правопорушення.

Кримінальним процесуальним законом встановлений обов`язок слідчого, прокурора в строк не більше трьох днів з моменту подання розглянути клопотання сторони кримінального провадження про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ст. 220 КПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що законом передбачений обов`язок слідчого, прокурора розглянути клопотання сторони захисту. Проте, такий обов`язок обмежується розглядом клопотань саме про проведення процесуальних дій. Процесуальними (в тому числі слідчими та розшуковими) діями у кримінальному провадженні є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, питання кваліфікації кримінального правопорушення не охоплюється поняттям процесуальних дій, а тому така діяльності органу досудового розслідування не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, у відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту скарги, стороною захисту слідчому подане клопотання про спонукання до вчинення дій, що є дискреційними повноваженнями слідчого, а не щодо проведення слідчих (розшукових) дій. Вимога сторони захисту, на думку слідчого судді, не ґрунтується на нормах КПК України. У зв`язку з цим, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання від 20 лютого 2019 року.

Повний текст ухвали проголошений 17 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1