Провадження № 11-кп/4808/154/19
Категорія ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з Гладун ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючий, раніше судимий: 17.08.2005 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК, до чотирьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 2 роки; 20.03.2007 року Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ст. 70, ст. 71 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.07.2012 року Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК до 2 роки 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 13.06.2014 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 28.09.2016 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК до 3 місяців арешту; 24.10.2016 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, КК до 3 місяці арешту; 19.04.2018 року Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК на 1 рік обмеження волі та із застосуванням ст.75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, громадянин України,
визнаний винуватим та засуджений :

- за ч.3 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

- за ч.2 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.04.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Призначено ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК (за епізодом від 20.04.2018 року) покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.04.2018 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з 13 липня 2018 року, з моменту затримання. Відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-8 від 26.11.2015 року) зарахувано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення: з 13.07.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_8 в користь держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 - 5231 (п`ять тисяч двісті тридцять одну) грн. 17 коп. спричиненої злочином майнової шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 - 380 (триста вісімдесят) грн. спричиненої злочином майнової шкоди.

Цивільні позови потерпілого ТОВ "РУШ" задовольнено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ "РУШ" - 662 (шістсот шістдесят дві) грн. 26 коп. спричиненої злочином майнової шкоди.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно; а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочини вчинено за таких обставин.

Так, 04.09.2016 року близько о 13 год. 05 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Іванна», що знаходиться у Фортечній галереї «Бастіон», що по вул. Фортечна, 1 у м. Івано-Франківську, побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, таємно викрав із виставкового стелажу набір мила ручної роботи «Карпатський миловар», в кількості 10 шт., загальною вартістю 380 грн., та сховав його під одягом. В подальшому, ОСОБА_8 , із викраденим товаром, не оплативши його, покинув приміщення магазину «Іванна» та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою, з метою проведення свого вільного часу 05.12.2017 року, близько 23 год., проходили попри будинок АДРЕСА_2 . В цей момент у нього виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вказаному будинку. В подальшому, ОСОБА_8 , разом із невстановленою слідством особою, переконавшись у тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, переслідуючи мету незаконного збагачення та реалізуючи протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, через вхідні двері проникли у приміщення вказаного будинку, де із кладового приміщення таємно викрали : - безмережевий електро шрубоверт марки «Дніпро М АДЛ2-18.0» чорно - червоного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-16/18 від 02.03.2018 року становить 1 327 грн.; - перфоратор марки «Makita HP 2610» синьо - чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-16/18 від 02.03.2018 року становить 2 287 грн. 50 коп.; - кутову паркетну ручну пилу марки «REBIR IE-5107G3» синьо - сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-16/18 від 02.03.2018 року становить 1616 грн. 67 коп. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 , разом із невстановленою слідством особою, покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 5231 грн. 17 коп.

Крім цього, 21.02.2018 року близько о 15 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ікеаманія», що знаходиться у торговому центрі «Екстім-Квадрат», за адресою: вул. Південний Бульвар, 22, у м. Івано-Франківську, побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, взяв із полиці виставкового стелажу набір столових приборів «FORNUFT», вартістю 449 грн. 25 коп. та сховав його під курткою. В подальшому, ОСОБА_8 , із викраденим товаром, не оплативши його, покинув приміщення магазину «Ікеаманія» та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 05.03.2018 року близько о 14 год. 47 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва 1703» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 26, побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, взяв із полиці виставкового стелажу чотири флакони шампуню ТМ «CLEAR» 2 в 1 проти лупи для чоловіків Актив Спорт, ємкістю 400 мл., вартістю 60 грн. 01 коп. кожен, та сховав їх під курткою. В подальшому, ОСОБА_8 , із викраденим товаром, не оплативши його, покинув приміщення магазину «Єва 1703» ТОВ «РУШ», та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн. 04 коп.

Також, 30.03.2018 року близько о 18 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» м. Івано-Франківськ, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 17, побачили на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в них виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в відділенні «Інтерспорт» ОСОБА_8 спільно із особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає взяли із полиці виставкового стелажу пару кросівок марки «Asics», діставши їх із упаковки, заховали кожний собі по одному кросівку за пояс штанів, прикривши одягом. Після цього, ОСОБА_8 спільно із особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, не оплативши товар вийшли із гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» м. Івано-Франківськ. Однак, свої протиправні дії, не довели до кінця, з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки виконавши всі дії які вважали необхідними для доведення злочину до кінця були затримані працівниками служби безпеки зазначеного магазину. Внаслідок цього попереджено спричинення гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» м. Івано-Франківськ матеріальної шкоди в сумі 1636 грн. 88 коп.

Також, 20.04.2018 року близько о 18 год. 52 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва 1701» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 65, побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, взяв із полиці виставкового стелажу сім флаконів шампуню ТМ «Head&Shoulders» для чоловіків проти лупи миттєва допомога, ємкістю 400 мл., вартістю 60 грн. 32 коп. кожен, та сховав їх до кишені куртки. В подальшому, ОСОБА_8 , із викраденим товаром, не оплативши його, покинув приміщення магазину «Єва 1701» ТОВ «РУШ», та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на загальну суму 422 грн. 24 коп.

У своїй АС прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить вирок суду з цих підстав скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

За ч.2 ст. 185 КК (за епізодом від 04.09.2016 року) у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

У підставі ч.4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, з врахуванням вироків Івано-Франківського міського суду від 28.09.2016 року та Коломийського міськрайонного суду від 24.10.2016 року, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 2 місяці позбавлення волі.

В термін відбуваня покарання зарахувати покарання відбуті за вироками Івано-Франківського міського суду від 28.09.2016 та Коломийського міськрайонного суду від 24.10.2016 року.

За ч.3 ст. 185 КК призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

- За ч.2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- За ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК, шляхом складання покарань ОСОБА_8 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Івано-Франківського міського суду від 19.04.2018 року, шляхом поглинення менш суворого прокарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК (за епізодом від 20.04.2018 року) покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК частково приєднано невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 19.04.2018 року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В решті вирок суду залишити без змін.

Інших апеляційних скарг по даній справі не подано.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану прокурором АС, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, та призначити обвинуваченому більш суворе покарання; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти доводів АС прокурора, просять вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, дослідивши документи, які характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Як вбачається із вироку Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Покликання прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, є необґрунтованим, виходячи із наступного.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що основна мета ст.6 Конвенції у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення». Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в якому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог в частині призначення обвинуваченому покарання в повній мірі дотримався. Призначене покарання, є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі, у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині, є безпідставними та непереконливими.

Колегія суддів погоджується з встановленими даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема: його щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину а також те, що він негативно ставиться до вчиненого, відповідно до висновку Івано-Франківського МРВ філії ДУ "Центр пробації", виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). ,

Поряд з вищенаведеним, колегія суддів враховує обставини, які пом`якшують ОСОБА_8 , покарання та дані про його особу, зокрема його щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він на обліку в обласній Псохоневролохічній лікарні не перебуває, позитивну характеристику з місця проживання, раніше неодноразово судимий. Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено. Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів та вироків у виді 3 років 7 місяців позбавляння волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК, Івано-Франківським міським судом, було враховано в повній мірі ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини проти власності, які згідно ст. 12 КК, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких. Також судом було враховано, фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, і вартість викраденого майна. На думку колегії суддів, призначення ОСОБА_8 такого виду остаточного покарання за сукупністю вироків, є справедливим та таким, що відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушення і даних про його особу. За таких обставин, колегія суддів вважає, що таке остаточне покарання, призначене ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, є справедливим, та відповідає ступеню тяжкості, вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі, а тому доводи АС прокурора в цій частині, є безпідставними. Підстав для призначення нового вироку, колегія суддів не вбачає, з підстав передбачених положеннями ст. 420 КПК. Крім цього, доводи прокурора про те, що при призначенні покарання обвинуваченому, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими, виходячи із наступного. Так, Івано-Франківським міським судом при призначенні покарання неправильно застосовано положення ч.4 ст. 70 КК. Відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає основне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що за правилами передбаченими в частині першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в суді буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням, як ст. 70 КК, так і ст. 71 цього ж Кодексу: спочатку за правилами ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вичинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків. Колегія суддів зазначає, що Івано-Франківським міським судом покарання ОСОБА_14 призначено на підставі ч.4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Івано-Франківського міського суду від 19.04.2018 року. Разом з цим, при призначенні покарання судом не було не враховано, що крадіжку з магазину «Іванна» ОСОБА_8 вчинено 04.09.2016 року, тобто до ухвалення щодо нього вироків, а саме: - від 28.09.2016 року Івано-Франківського міського суду, яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту строком на 3 місяці; - від 24.10.2016 року Коломийського міськрайонного суду, яким його засудженого за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК на 3 місяці арешту. Таким чином, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК призначені покарання за вказаними вироками необхідно зарахувати в термін відбування покарання за злочин, вчинений 04.09.2016 року. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 408 КПК, суд апеляційної інстанції змінює вирок у інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого. Така зміна оскаржуваного вироку на думку колегії суддів не погіршує становище обвинуваченого, і не суперечить вимогам положень ст. 420 КПК. Крім цього, Івано-Франківським міським судом помилково вказано у вступній частині вироку дату постановлення вироку щодо ОСОБА_8 24.12.2016 року Коломийським міськрайонним судом за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 121, ст. 70, 71 КК на 3 місяці арешту, хоча даний вирок був постановлений 24.10.2016 року, яким його засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК на 3 місяці арешту. З урахуванням вищевикладеного, АС прокурора підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК (за епізодом від 04.09.2016 року) у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі положень ч.4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, з врахуванням вироків Івано-Франківського міського суду від 28.09.2016 року та Коломийського міськрайонного суду від 24.10.2016 року, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

В термін відбуваня покарання зарахувати покарання відбуті ним за вироками Івано-Франківського міського суду від 28.09.2016 та Коломийського міськрайонного суду від 24.10.2016 року.

Крім цього, правильною датою постановлення вироку Коломийським міськрайонним судом щодо ОСОБА_8 є 24 жовтня 2016 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК.

В решті вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5