В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2018 року за № 0009548 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цаленжиха, Грузія, громадянина Російської Федерації, грузина, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м.Києві, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 16.10.2018 року приблизно о 15 годині 55 хвилин перебуваючи в приміщенні пабу «То Dublin», розташованого за адресою м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4, побачив потерпілого ОСОБА_4 , який сидів за сусіднім столиком, сумка якого знаходилась на підлозі зліва від столику. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переконавшись, що його злочинними діями ніхто зі сторонніх не спостерігає та його дії носять таємний характер, викрав з підлоги сумку марки «Тumi», вартістю 10000 гривень, в середині якої знаходились: портмоне марки «Тumi», вартістю 6000 гривень, грошові кошти в сумі 12000 гривень, посвідчення депутата Київської міської ради на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення помічника народного депутата України на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ноутбук марки «Dell», вартістю 10000 гривень, ручка «Parker», вартістю 3000 гривень, однак ОСОБА_7 свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення (злочину) власником сумки ОСОБА_4 .
Своїми діями ОСОБА_7 намагався спричинити ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 41000 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно, 16.10.2018 року приблизно о 15 годині 55 хвилин перебуваючи в приміщенні Ірландського пабу «То Dublin», розташованого за адресою м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4, викрав з підлоги сумку марки «Тиглі», в середині якої знаходились особисті речі потерпілого, однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення (злочину) власником сумки ОСОБА_4 .
Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що подія дійсно відбувалась 16.10.2018 року, приблизно о 15 год. 55 хв. Перебуваючи в приміщенні пабу «То Dublin», розташованого за адресою м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4 він сидів за столиком та спілкувався зі своїми знайомими. При собі він мав сумку з особистими речами, яку поклав на підлогу біля себе. В цей час він відчув, що сумки не має поруч та озирнувшись побачив, що її викрав обвинувачений ОСОБА_7 , якого він затримав та одразу ж викликав працівників поліції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, за вище встановлених обставин.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, його вік, спосіб життя (одружений, офіційно не працює, проте повідомив, що не офіційно працевлаштований та має дохід); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 185 КК України у виді штрафу, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази у кримінальному проваджені сумку марки «Тumi», портмоне марки «Тumi», грошові кошти в сумі 12000 гривень, посвідчення депутата Київської міської ради на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення помічника народного депутата України на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ноутбук марки «Dell», та ручку «Parker», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя