Справа № 140/3152/18
Провадження №1-кп/140/364/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4
захисника підозрюваного: ОСОБА_5
законний представник підозрюваного: ОСОБА_6
потерпілої: ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000416 від 07.09.2018 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 07.09.2018 у період часу із 16:30 год. по 16:45 год., маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом з метою особистого збагачення, шляхом відкриття незамкнених дверей проник до середини квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , звідки умисно, таємно здійснив крадіжку жіночої сумки, у середині якої знаходився гаманець із банківськими картками та грошовими коштами в сумі 2300 грн.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для завершення злочину до кінця, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 грн.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 89 від 20.11.2018 ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноідної форми, неприривний тип перебігу, зі стійким дефектом по психопато-подібному типу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.00 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В даний час підозрюваний ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноідної форми, неприривний тип перебігу, зі стійким дефектом по психопато-подібному типу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.00 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_4 не може приймати участь у слідчих діях і судовому засіданні, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ( ч. 2 ст. 94 КК Україним)

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування заходів медичного характеру підтримав, просив його задовільнити, оскільки є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характер відносно ОСОБА_4 ..

Будучи допитаним в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину в пред`явленій йому підозрі визнав повністю. Заперечував щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру,вважає себе здоровим.

Потерпіла ОСОБА_7 відмовилася давати будь-які пояснення та покази відносно скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, скориставшись своїм правом відповідно до ст.63 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 оскільки він є неосудним і потребує лікування.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 не заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Крім наданих показів, судове слідство доповнено ще письмовими доказами, зібраними по кримінальному провадженні, довідкою Комунального закладу «Дніпроська клінічна психіатрична лікарня» де засвідчується, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у період з 14.10.2011 року по 24.10.2011 року, а також з 06.05.2014 року по 05.08.2014 року з діагнозом шизозофренія, пароноїдальна форма, висновком судово - психіатричних експертів № 89 від 20.11.2018 року згідно якого експерти встановили, що ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання у вигляді «Шизофренія» параноїчної форми, непереривний тип перебігу зі стійким дефектом по психопато - подібному типу ( що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 20.00 за Міжнародною кваліфікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляє ОСОБА_4 усвідомлювати свої дії та керувати ними.
А тому експерти дійшли до висновку, що ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії» та за своїм психічним станом не може приймати участь у слідчих діях і в судових засіданнях та потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_8 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру , передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Сукупність вказаних доказів дає зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. ст. 185 КК України в стані неосудності і відповідно до ч.2 ст. 19 КК України суд вважає необхідним застосувати до нього примусовий захід медичного характеру. Передбачений п. 2 ч.1 ст. 94 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів при Немирівському ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме грошові кошти в загальній сумі 1125 ( одна тисяча сто двадцять пять) гривень, картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 19,92-94 КК України, ст.ст.371,372, 512,513 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів при Немирівському ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме грошові кошти в загальній сумі 1125 (одна тисяча сто двадцять пять) гривень, картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

До вступу ухвали в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Немирівський районний суд Вінницької області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1