Дата документу 13.05.2019 Справа № 554/3641/19
Провадження №1-кс/554/6198/2019

УХВАЛА
Іменем України

13 травня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву про вчинення злочину з боку слідчих СВ ВП ГУНП у Полтавській області в кримінальному провадженні №0000200 за ст.ст.364,367,382 КК України та провести відповідні слідчі дії на стадії досудового розслідування.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що в провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000200, в якому він набув статусу потерпілого. 22.10.2018 року ОСОБА_3 на адресу СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області направив клопотання в порядку ст.220 КПК України щодо повідомлення його про хід досудового розслідування в межах зазначеного кримінального провадження, також надання інформації стосовно вручення підозри винній особі. Слідчими СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області не було вжито жодних заходів в межах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000200, на клопотання відповіді не надійшло, підозра винній особі не вручена, інформація про хід проведення досудового розслідування не була надана. Тому, заявник звернувся до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.02.2019 року скаргу було частково задоволено та зобов`язано слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області розглянути клопотання потерпілого. Разом із тим, жодних дій, які суд зобов`язав здійснити слідчого, виконано не було.
У зв`язку з викладеним, заявник звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві з заявою про вчинення злочину, проте з моменту звернення будь-яких повідомлень ним отримано не було.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав. Вказав, що слідчі не розслідують справу, тому він у квітні 2019 року звернувся із заявою про кримінальні правопорушення до ТУ ДБР, яку не було зареєстровано до ЄРДР.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 12.04.2019 року звернувся із заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві про вчинення злочину слідчими СВ ВП ГУНП в Полтавській області, відповідальність за який передбачена ст.ст.364,367,382 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно заяви, за зверненням ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування про вчинення злочину з боку посадових осіб відділу примусового виконання судових рішень ГТУЮ у Полтавській області (державний виконавець ОСОБА_4 ).
В кримінальному провадженні №0000200 ОСОБА_3 набув статусу потерпілого. 20.11.2018 року ОСОБА_3 на адресу СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області направив клопотання в порядку ст.220 КПК України щодо повідомлення його про хід досудового розслідування, але відповіді отримано не було. Тому, він звернувся до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.02.2019 року скаргу було частково задоволено та зобов`язано слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області розглянути клопотання потерпілого. Разом із тим, жодних дій, які суд зобов`язав здійснити слідчого, виконано не було. З викладеного вбачається, що слідчими СВ ВП ГУНП в Полтавській області вчиняються злочини, відповідальність за які передбачена ст.ст.364,367,382 КК України (а.с.10-11).
На теперішній час відомості по заяві ОСОБА_3 від 12.04.2019 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів з боку слідчих СВ Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, фактично доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчих, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 12.04.2019 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочинів слідчими, тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 12.04.2019 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364,367,382 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1