Справа № 404/1919/18
Номер провадження 1-кп/404/431/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000225 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Злинка, Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого торговим представником, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , 11.09.2017 року приблизно о 14 год. 20 хв., рухаючись на автомобілі Geely СК, р.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вокзальній м. Кропивницький, біля будинку №20 к.1, навпроти магазину АТБ, грубо порушуючи п.п. 2.3 (б) і (д), 10.1 ПДР проявив самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки. Так, під час вищезазначеного руху по вулиці Вокзальній м.Кропивницький, ОСОБА_3 наближаючись до регульованого світлофором пішохідного переходу, почав виконувати маневр випередження транспортного засобу Renault Duster, НОМЕР_2 , який зупинився пропускаючи на пішохідному переході пішоходів. При цьому ОСОБА_3 належно не стежив за дорожньою обстановкою, був неуважним, а тому не відреагував відповідно на дії і маневр вказаного автомобіля, до причини його зупинки віднісся неуважно та порушуючи п.18.2 ПДР України, не перевірив і не переконався у тому, що на пішохідному переході немає пішоходів та не впевнився що цей маневр буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину на зелене світло світлофору з права на ліво відносно руху автомобіля Geely СК р.н.з. НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням, садна на лівому ліктьовому суглобі, які згідно висновку судово-медичного експерта №1644 від 12.12.2017 року, відносяться до тілесних ушкоджень категорії середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день). Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п.2.3 (б, д), п.п.10.1 п.п. 18.2 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталася та її наслідками у вигляді спричинених тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному та пояснив, що дійсно 11.09.2017 року він рухався по вул. Вокзальній від магазину АТБ в бік "Ковалівського" мосту. Зупинився біля пішохідного переходу. Коли зелене світло світлофору почало працювати в режимі "миготливого" і пішоходів не було, почав рух. Однак, в цей час на пішохідний перехід вибігла потерпіла, зачепила бокове дзеркало і невдало впала. Потерпілу не помітив, оскільки з правого боку оглядовість закривав автомобіль Рено Дастер. Цивільний позов фактично визнав частково.

Окрім, фактично часткового визнання вини, вина обвинуваченого доводиться перевіреними в судовому засіданні доказами.

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що 11.09.2017 року, близько 14-ої години з подругою на ім`я " ОСОБА_8 " йшла біля магазину "Візит" по вул. Вокзальній та мала переходити вулицю Вокзальну через пішохідний перехід. Побачивши, що на світлофорі загорілося зелено світло, яке дозволяло перехід по пішохідному переходу, потерпіла з подругою прискорили свій рух до пішохідного переходу. Подруга зіштовхнулася із сторонньою особою, тому відстала, а потерпіла вийшла на пішохідний перехід, де ближче до середини смуги, її збив автомобіль.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди пов`язує з тим, що проходила тривале лікування, на даний час позбавлена можливості займатися спортом не могла тривалий час пересуватися самостійно.

- показами свідка ОСОБА_9 , яка надавши покази, аналогічні показам потерпілої, повідомила суду, що 11.09.2017 року запропонувала потерпілій прогулятися. Спочатку зайшлий до свідка додому, однак виявили відсутність ключів, тому повернулися назад. Біля магазину "Візит" хотіли перейти через вулицю Вокзальну. Побачивши, що горить зелене світло світлофору, почали бігти до пішохідного переходу, однак, свідок зіштовхнулася з якоюсь жінкою і відстала від потерпілої. Потерпіла продовжувала рух і на пішохідному переході її збив автомобіль. Зазначає, що обвинувачений почав рух, коли зелено світло світлофору почало "блимати".

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження:

- висновком експерта №456/17-27 від 25.09.2017 року згідно якого автомобіль Geely СК, р.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходився в технічно справному стані і будь-які несправності, які б заважали водію зупинити автомобіль, відсутні.

т.1 а.п. 54-58

- висновком експерта №1644 від 12.12.2017 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього та легкого ступеню тяжкості. Дані тілесні ушкодження могли утворитися, в тому числі за обставин, викладених в постанові.

т.1 а.п. 111-112

- висновком експерта №192/18-27 від 24.01.2018року, згідно якого водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходу. Порушення водієм вимог ПДР знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що сталася.

т.1 а.п. 135-137

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта. При цьому, суд оціню покази обвинуваченого в частині механізму ДТП, а саме :"зачепилася за дзеркало та невдало впала" критично та вважає їх способом захисту. Вказані покази повністю спростовуються показами потерпілої, свідка та матеріалами справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України правильно, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості .

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття в скоєному та часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

При цьому, враховуючи обставини скоєного правопорушення та особу винного, суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Представником потерпілої заявлено цивільний позов про стягнення на її користь 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд погоджується, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, больовими відчуттями, необхідністю проходження лікування, однак керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання за необхідне стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 40000 гривень. При цьому, пояснення обвинуваченого в частині часткового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вони оплачувалися на лікування потерпілої. Тобто,є відшкодуванням матеріальної шкоди.

Судові витрати за проведення експертиз покласти на винного.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися в органи пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2096 грн. судових витрат за проведені судові експертизи.

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позову -відмовити.

Речові докази : а Geely СК, р.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_3 залишити останньому, як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1