Ухвала

06 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 761/33482/16-к
провадження № 51-4744 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015259, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить змінити судові рішення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На думку засудженого, суд першої інстанції допустився помилки визначивши йому покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тоді як треба було за ст. 71 КК України. Зазначає, що апеляційним судом не виправлена зазначена помилка суду першої інстанції, а також неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 5 ст. 72 КК України, щодо зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 12 грудня 2016 року по 30 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з повідомленням з Державної установи «Київський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією лікарського свідоцтва про смерть № 2409 від 30 липня 2018 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року необхідно передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.
Так, положення ст. 440 КПК України передбачає, що суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Частина 7 зазначеної процесуальної норми вказує на те, що, коли обставини, передбачені, зокрема і п. 5 ч. 1 цієї статті виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Під терміном «судове провадження», відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, слід розуміти кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
У кримінальний процесуальному законі визначено процесуальний статус обвинуваченого та засудженого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
В свою чергу, ч. 2 ст. 43 КПК України визначає, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Таким чином, колегія суддів вважає, що положення ст. 440 КПК України не можуть бути застосуванні до засудженого ОСОБА_6 , а тому кримінальне провадження за його касаційною скаргою підлягає перегляду в касаційному порядку.
Проте, існують різні правові позиції щодо застосування норм кримінального процесуального закону щодо розгляду кримінального провадження у зв`язку зі смертю засудженого.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду дійшов іншого висновку. Зокрема, в ухвалах від 15 травня 2018 року (провадження № 51-1101км18) та від 16 травня 2018 року (провадження № 51-2130км18) міститься висновок про те, що ст. 440 КПК України містить категоричний припис щодо закриття кримінального провадження в разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК України, в тому числі, в разі смерті обвинуваченого, без скасування обвинувального вироку чи ухвали.
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду дійшов іншого висновку. Так, в ухвалах від 17 травня 2018 року (провадження № 51-960км18) та від 27 вересня 2018 року (провадження № 51-3936км18) міститься висновок про те, що ст. 440 КПК України містить категоричний припис щодо скасування обвинувального вироку чи ухвали і закриття кримінального провадження в разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК України, в тому числі, в разі смерті обвинуваченого.
Інший висновок міститься у рішенні, яке прийнято Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 жовтня 2018 року (провадження №51-2010км18) та у рішенні від 08 травня 2018 року (провадження №51-209км18), яке прийняте Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду. В зазначених рішеннях міститься висновок про те, що у разі встановлення факту смерті виправданого та відсутності в матеріалах кримінального провадження будь-яких даних щодо питання продовження реабілітації, унеможливлюється здійснення касаційного провадження, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю без скасування судових рішень.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 26 квітня 2018 року (провадження №51-1058км18) встановивши факт смерті засудженого, розглянув по суті кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та потерпілих, скасував ухвалу апеляційного суду та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 24 липня 2018 року (провадження №51-2321км18) також встановивши факт смерті засудженого, розглянув по суті кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого та захисника.
З огляду на це, враховуючи, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях від 15 травня 2018 року (провадження № 51-1101км18), від 16 травня 2018 року (провадження № 51-2130км18), від 17 травня 2018 року (провадження № 51-960км18), від 27 вересня 2018 року (провадження № 51-3936км18), від 04 жовтня 2018 року (провадження №51-2010км18) та від 08 травня 2018 року (провадження №51-209км18) Верховного Суду у складі колегії суддів як Першої палати так і Другої палати, з метою забезпечення єдності судової практики, провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Керуючись ч. 2 ст. 434-1, ст. 434-2 КПК України, Суд
постановив:
Передати кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва області від 30 листопада 2017 року на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3