Справа № 442/8636/18
Провадження № 1-кс/442/196/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :
30 січня 2019 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, згідно якого просить скасувати арешт автомобіля «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 та передати їй вищевказаний автомобіль для подальшого користування.

В клопотанні посилається на те, що 17.12.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода на вулиці Задвірній м.Стебник, неподалік автомийки. Цього дня, її зять - ОСОБА_4 , керуючи її автомобілем марки «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 зіткнувся з зустрічним автомобілем марки «ИЖ». Своє право власності на автомобіль підтверджує тим, що 06.02.1982року між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі, 15.08.2002р. її чоловік - ОСОБА_5 , за їхні спільні кошти, прибав автомобіль «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить їй та її чоловіку. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, після чого вона є єдиним власником автомобіля. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, ч.1 - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), ч.2 - вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, 17.12.2018р., на місці пригоди був проведений огляд слідчим та з місця аварії було вилучено її автомобіль «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Дрогобицького відділу поліції, що по вулиці Бориславська 30, місто Дрогобич Львівської області. Під час досудового розслідування по кримінальному провадженні №002616 від 18.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - 19.12.2018 слідчою суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_6 (справа №442/8636/18, провадження 1-кс/442/2196/2018) винесена ухвала про накладення арешту на автомобіль «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 . При розгляді даного клопотання вона, як власник автомобіля, не була присутня, оскільки її про це не повідомили належним чином. Слідчим ОСОБА_7 було виконано ухвалу суду про арешт майна та поміщено автомобіль марки «Ford Escort», р.н. НОМЕР_1 на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Дрогобицького відділу поліції, що по вул. Бориславська, 30, м.Дрогобич, Львівської обл. В подальшому судом було призначено судову автотехнічну і транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Вона вважає, що на даний момент відпала потреба у продовженні арешту її майна, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття учасника провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, подані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2018р. було накладено арешт на наступне майно: автомобіль "Ford Escort" д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який належить ОСОБА_5 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ;

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, зо в подальшому застосуванні цього заходу підпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами ж для скасування арешту майна законодавець визначив: 1) необґрунтованість накладення арешту; 2) відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно Листа N223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», у п.13 якого зазначене наступне: «розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК. Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи : 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Аналізуючи подані докази по справі, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_3 не долучено жодних письмових доказів, що підтверджують факт, що в подальшому застосуванні заходу накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки "Ford Escort" д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1989 року випуску, минула потреба, зокрема не подано копії судових експертиз транспортного засобу, а саме транспортно-трасологічної, авто-технічної, тощо, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що особою, яка звернулася із клопотанням, не доведено підстави для скасування арешту майна, які зазначені у ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1