Справа № 466/4279/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0001681 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого : вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.18 р. за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст. 86 КК Українита п. «в» ЗУ « Про амністію у 2016 році» від 22.12.16 р. звільнений від відбування покарання ; вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.18 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі ; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, із застосуванням ст. 76 КК України ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ,-

в с т а н о в и в :

30.04.18 р., близько 02 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля гуртожитку АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ввів в оману потерпілого ОСОБА_4 , створивши видимість купівлі ноутбука марки « Hp» ENVY 15 jo40 er, вартістю 14 800 грн., шляхом ніби-то переказу коштів на вказане майно на особистий банківський рахунок потерпілого. У зазначений спосіб ОСОБА_5 заволодів вищевказаним майном , після чого з місця скоєння злочину скрився. Вказаними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 14 800 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Зазначив, що дійсно 30.04.18 р. , близько 02 год. 00 хв. , приїхав до гуртожитку , що розташований на АДРЕСА_4 , де ввів в оману потерпілого та заволодів його ноутбуком. На наступний день ноутбук потерпілого він здав у ломбард , а отримані кошти використав на власний розсуд. Щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати. Зобов`язується повністю відшкодувати шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що в зв`язку з скрутним матеріальним станом мав намір продати свій ноутбук, про що розмістив оголошення. 30.04.18 р. за місцем його проживання у гуртожитку, приїхав ОСОБА_5 , який переконав його у намірі придбати ноутбук. Проте грошей за отриману річ не віддав, а дізнавшись дані про його рахунок, скерував СМС повідомлення про перерахунок коштів. Також потерпілий зазначив, що у вирішенні питання про обрання міри покарання покладається на рішення суду. Зацікавлений лише у тому, щоб обвинувачений повернув йому кошти за ноутбук.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, така стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами , які долучені до кримінального провадження. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні обвинуваченим , ні іншими учасниками судового провадження, відтак згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд прийняв ухвалу про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України , за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого , який має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують міру покарання обвинуваченого є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що міру покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті , за якою кваліфіковано злочин , у виді обмеження волі, з врахуванням вироку Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.18 року , із застосуванням вимог ст.ст. 70,75,76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі .

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Залізничного райсуду м. Львова від 26.11.18 року, остаточно призначення покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання покарань , у виді обмеження волі строком 2 ( два) роки 6 ( шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 ( двох ) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст. 76 КК України .

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова . Обвинуваченим у той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1