Дата документу 19.02.2019 Справа № 320/5366/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/5366/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/202/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шахтарськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 20 жовтня 2017 року. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 період знаходження його під вартою з 12 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 593,22 гривень, на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень, на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1450 гривень та моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не в повній мірі було враховано дані про його особу, а саме те, що він свою вину визнав, раніше не судимий, залишився в дитинстві сиротою, має на утриманні піклувальників.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Згідно з вироком суду, 13 липня 2016 року приблизно о 09-00 годині, перебуваючи на вул.Севастопольській у м.Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, через хвіртку проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , яке є сховищем, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_11 . Відразу після цього, 13 липня 2016 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа, який знайшов у дворі вказаного будинку, проник до сараю, що є сховищем, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2510 гривень.

Крім того, 14 липня 2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №57 по вул.Севастопольській у м.Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 таємно викрав батарею акумуляторну «Електракок», вартістю 1200 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вищевказану суму.

Також 01 квітня 2017 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на вул.Лінійна в м.Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна пройшов на територію, що охороняється, СП «Мелітопольське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Лінійна, 1а, де підійшов до тепловозу 2ТЕ116 №1370. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 відкрив акумуляторну секцію тепловозу 2ТЕ116 №1370, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно за допомогою інструментів зняв акумуляторну батарею марки 2ТН-450У, вартістю 1168 гривень 50 копійок, яка перебувала на балансі СП «Мелітопольське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», після чого намагався вивезти тачкою демонтовану акумуляторну батарею за територію депо, однак виконати всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_6 не встиг з причин, що не залежали від його волі, оскільки о 09 годині 45 хвилин 01 квітня 2017 року був помічений на місці події охоронцем СП «Мелітопольська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_13 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 кинув на території депо акумуляторну батарею марки 2ТН-450У, а сам втік з місця події.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 міг заподіяти ПАТ «Українська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 1168 гривень 50 копійок.

Крім того, 22 травня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №7 розташованого на бульварі 30 років Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ 2109 в кузові чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_14 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 1000 гривень.

Крім того, 26 червня 2017 року приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Лінійна в місті Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на територію, що охороняється, СП «Мелітопольське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Лінійна, 1а; де підійшов до електровозу серії ВЛ11-448. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 через міжсекційне суфле проник до середини електровозу ВЛ11-448, де діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно за допомогою інструментів викрутив дві утримуючі котушки швидкодіючого вимикача (БВП 5-02), вартістю 12859 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 25718 гривень, які перебували на балансі СП «Мелітопольське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», після чого намагався винести їх за територію депо, однак виконати всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_6 не встиг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений на території депо працівниками СП «Мелітопольська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», після чого ОСОБА_6 кинув на території депо демонтовані ним утримуючі котушки швидкодіючого вимикача (БВП 5-02), а сам втік з місця події.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 міг заподіяти ПАТ «Українська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 25718 гривень.

Крім того, 12 липня 2017 року приблизно о 03-00 годині, перебуваючи біля під`їзду № 5 будинку №125 розташованого на вулиці Гетьманська в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки Ford Transit в кузові жовтого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею чорного кольору, вартістю 1500 гривень, яка належить ОСОБА_15 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 1500 гривень.

Крім того, 17 липня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №6 розташованого на вулиці Ярослава Мудрого в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ 2108 в кузові червоного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «ISTA» чорного кольору типу 6СТ-60АI НОМЕР_5 , вартістю 1150 гривень, яка належить ОСОБА_16 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на суму 1150 гривень.

Крім того, 26 липня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля під`їзду №3 будинку №242 розташованого на вулиці Ломоносова в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки Ford Transit в кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «Amega» № НОМЕР_7 білого кольору, вартістю 700 гривень, яка належить ОСОБА_17 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду на суму 700 гривень.

Крім того, 31 липня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №80 розташованого на вулиці Інтеркультурна в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки Газель 3302 в кузові блакитного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_8 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «Унікон СЕ» білого кольору, вартістю 1650 гривень, яка належить ОСОБА_18 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 майнову шкоду на суму 1650 гривень.

Крім того, 23 серпня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №23 розташованого на вулиці Героїв Сталінграду в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого на узбіччі автомобілю марки ВАЗ 21013 в кузові червоного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_9 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «Forse 60» жовтого кольору, вартістю 1400 гривень, яка належить ОСОБА_19 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на суму 1400 гривень.

Крім того, 09 вересня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №32 розташованого на проспекті Богдана Хмельницького в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ 2106 в кузові червоного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_10 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «Vorte 60» № НОМЕР_11 чорного кольору, вартістю 1050 гривень, яка належить ОСОБА_20 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_20 майнову шкоду на суму 1050 гривень.

Крім того, 16 жовтня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №28 розташованого на вулиці Осипенко в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки ВАЗ 2108 в кузові сірого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_12 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив капот автомобілю і, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю акумуляторну батарею марки «GST 6043» чорного кольору, вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_21 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_21 майнову шкоду на суму 1000 гривень.

Крім того, 20 жовтня 2017 року у нічний час, перебуваючи біля будинку №23 розташованого на бульварі 30 років Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки Opel Cadet в кузові сірого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_13 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив задні двері автомобілю після чого діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з автомобілю майно яке належить ОСОБА_22 , після чого зник з місця події з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 3100 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; представника потерпілого, який при вирішенні апеляційної скарги покладався на розсуд суду; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Мотивуючи свій висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які законом віднесені до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, що судом визнано в якості обставини, що пом`якшує покарання. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

Також судом першої інстанції було враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні перших двох епізодів злочинної діяльності, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив 11 епізодів корисливих злочинів.

Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів. Більш того, дані обставини були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, який є наближеним до мінімально можливого за санкціями частини статей обвинувачення.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, оскільки таке покарання є справедливим і воно сприятиме перевихованню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Отже, підстав вважати покарання несправедливим через його суворість колегія суддів не убачає.

Разом з тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) колегія суддів вважає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, яким передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в розумінні ч.1 ст.5 КК України є зворотною дією закону, який «іншим чином поліпшує становище особи».

У тому разі, коли особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню також підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, однак в такому випадку це вже буде прямою дією закону в часі.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як зворотної, так і прямої дії кримінального закону в часі.

Частина 2 статті 5 КК України визначає, що Закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст.72 КК України викладено у наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, Закон №2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.

Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то застосування Закону № 2046-VIII буде неправильним, оскільки зворотна дія цього закону як такого, що «іншим чином погіршує становище особи» в розумінні ч.2 ст.5 КК України не допускається, і в такому разі, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2018 року у справі №663/537/17.

У зв`язку з наведеним, застосовуючи положення ст.8 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, а також виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваного вироку, та вважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 у період з 12 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року та з 20 жовтня 2017 року по 19 лютого 2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону N 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання період його попереднього ув`язнення з 12 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року та з 20 жовтня 2017 року по 19 лютого 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вказаний вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4