Справа № 307/3311/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/22/19, за клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за №0000071, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 12.11.2018.

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно: системний блок, касовий апарат, Wi-Fi роутер, дві упаковки розрахункових квитанцій, довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій, відомість про вартість робіт і порядок розрахунків, відомості на виплату готівки, копію плану, копії сертифікатів відповідності, зошит з записами, сім книг обліку розрахункових операцій, бочку з обладнанням для заправки газом, металеві конструкцію та споруду з обладнанням для заправки, а також взірець пального у пластиковій пляшці, вилучене 01.11.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження ними та їх відчуження.

Клопотання мотивоване тим, що це майно є обладнанням автозаправочної станції, на якій здійснюється незаконна діяльність з відпуску нафтопродуктів без відповідних заходів протипожежної безпеки та дозволів на відпуск пального, постановою слідчого від 02.11.2018 визнане речовими доказами і в інтересах досудового розслідування має бути досліджено шляхом призначення низки судових експертиз: паливно-мастильних матеріалів - для встановлення виду вилучених речовин, комп`ютерно-технічної - для встановлення наявності файлів та документів, які стосуються незаконної діяльності з відпуску нафтопродуктів, технічної експертизи вилучених документів, а також проведення інших слідчих дій, проведення яких без накладення арешту на це майно є неможливим (а.п.1-5).

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 12.11.2018 в задоволенні клопотання відмовлено. Слідчий суддя вказав, що прокурор не довів, яким чином вилучені речі та предмети можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення з матеріальним складом, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України (а.п. 31).
В апеляційній скарзі порушується питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової про накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні. Прокурор посилається на ті самі доводи, які викладені в клопотанні, а також на те, що правова кваліфікація діяння, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2018 за № 0000071, і яке є предметом досудового розслідування в даному випадку, є попередньою і не може бути підставною для відмови в накладенні арешту на майно. Вважає, що з підстави, зазначеної в ухвалі, слідчий суддя відмовити в задоволенні клопотання був не вправі.

Прокурор був завчасно, установленим порядком повідомлений про час і місце апеляційного розгляду провадження, однак у судове засідання не прибув, про причину неприбуття апеляційний суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду не подав.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника, який заперечив проти апеляційних вимог, перевірив доводи клопотання, додані до нього матеріали, обговорив доводи апеляційної скарги, заперечення захисника та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 270 КК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження № 0000071, є порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, якщо воно спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей або майнову шкоду у великому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає термін «речові докази», як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в том у числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально правовим шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні зазначено, що в розпорядженні слідчого наявна заява ОСОБА_8 , з якої вбачається, що на автозаправних станціях, у тому числі в селищі Тересва, немає «заходів протипожежної безпеки» та дозволів на продаж нафтопродуктів.

Окрім цього в доданих до клопотання матеріалах немає відомостей про докази, які вказували б на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 КК України, зокрема про те, які конкретно встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки порушено, чи мала місце пожежа, про її причини, наслідки, шкоду здоров`ю людей або майнову шкоду та її розмір.

Отже, правова підстава для арешту об`єктів, зазначених у клопотанні, прокурором не доведена.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Довід прокурора про те, що зазначена в клопотанні правова кваліфікація діяння, у зв`язку з яким здійснюється кримінальне провадження, є попередньою, а тому посилання на неї не може служити підставою для відмови в арешті майна, апеляційний суд відкидає, як такий, що не ґрунтується на приписах кримінального процесуального закону, якими врегульовано підстави і порядок цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 12.11.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 02.11.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: