У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеного 16 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30003635, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні внесеного 16 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30003635, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 16.11.2018 року о 08.15 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що по вулиці Заньковецькій неподалік будинку 38 водій транспортного засобу «Порш Паномера» здійснив наїзд на пішохода.

Виїздом слідчо-оперативної групи Ужгородського відділу поліції встановлено, що 16.11.2018 року приблизно о 08.10 год. в місті Ужгород на головній дорозі по вулиці Грушевського, автомобіль марки «Порш Панамера», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, одруженого, який рухався в напрямку вищевказаної вулиці допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_4 , 2006 року народження, мешк. АДРЕСА_1 , яка переходила дорогу з ліва на право перебуваючи на пішохідному переході.

Внаслідок вказаної автопригоди неповнолітня ОСОБА_4 , згідно довідки №406 від 16.11.2018 року міської клінічної лікарні, отримала тілесні ушкодження у вигляді, забій нижньої третини лівого передпліччя, забій лівого мінного суглобу.

В ході проведення огляду місця події 16.11.2018 року на місці дорожньо- транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «Porsche Panamera» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Слідчий в клопотанні вказує, що вилучений 16.11.2018 року, транспортний засіб, може мати значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та проведення низки судово-технічних експертиз, що займе досить тривалий термін.

Враховуючи вище наведене, а також те, що вилучений 16.11.2018 року, вищевказаний автомобіль є тимчасово вилученим майно та має значення речового доказу по кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність вжити захід у вигляді арешту вище вказаного майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту. В клопотанні вказано лише посилання на норми статей кримінального процесуального кодексу.

Крім того, у поданому слідчому судді клопотанні не викладені обставини кримінального правопорушення, які дають підстави для арешту майна та вказують на факт вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У клопотанні не наведено обставин щодо заподіяння шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до клопотання не додані докази, що підтверджують такі обставини. Зокрема довідки №406 від 16.11.2018 року міської клінічної лікарні, на яку в клопотанні посилається слідчий.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеного 16 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30003635, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1