Дата документу 05.12.2018 Справа № 320/6661/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/228/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/6661/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року, якою

відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 15.05.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0003122 від 07.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.11.2018 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15.05.2018.

Апелянт посилається на те, що рішення слідчого судді обґрунтовано поясненнями завідуючого Мелітопольського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 про те, що тривалість знаходження його ОСОБА_7 на лікуванні, пов`язана не з тяжкістю тілесних ушкоджень, а з тактикою ведення хворого лікуючим лікарем, тобто, при визначенні тяжкості тілесних ушкоджень враховується розлад здоров`я, пов`язаний з травмою, а не кількість днів, проведених у лікувальному закладі, однак, ці показання не можуть бути прийняті як висновок експерта, так як ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 69 КПК України не є експертом у даному кримінальному провадженні.

Також апелянт вважає, що для визначення тяжкості тілесних ушкоджень, що були йому заподіяні, треба допитати лікуючого лікаря ЛОР відділення лікарні на предмет необхідності лікування у відділенні з 25.07.2017 по 01.08.2017.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що слідчий, встановивши у ході досудового розслідування шляхом проведення експертиз відсутність у потерпілого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості або тяжких тілесних ушкоджень, з`ясувавши обставини по справі, на які посилався ОСОБА_7 у своїй попередній скарзі, а також врахувавши, що не було отримано доказів, які могли б свідчити про наявність в діях водія ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, прийняв обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю у діях водія ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи. У ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно зі ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення Глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 15.05.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного 07.07.2017 до ЄРДР за № 0003122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якій просив її скасувати.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення.

Вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 15.05.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0003122 від 07.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є правильним.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення

швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Так, ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного,обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що 07.07.2017 Мелітопольським MB ГУМВС України у Запорізькій області були внесені відомості до ЄРДР за № 0003122 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування.

29 серпня 2017 року старшим слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яка ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0003122 були направлені до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області для продовження досудового розслідування.

29 січня 2018 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яка була скасована ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2018 року та матеріали кримінального провадження № 0003122 знов були направлені до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області для продовження досудового розслідування.

При цьому, підставою для скасування оскаржуваної постанови стало те, що під час досудового розслідування слідчий не допитав експерта, який проводив судову медичну експертизу на наявність тілесних ушкоджень потерпілого та їх ступеню тяжкості. Даний допит необхідно було провести задля усунення протиріч, що виникли з приводу перебування потерпілого ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні понад 21 день. Крім того, слідчий суддя зазначив, що слідчий повинен надати всебічну оцінку діям водія ОСОБА_10 з питання обрання ним безпечної швидкості руху у дорожній обстановці, яка передувала ДТП.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час подальшого досудового розслідування кримінального провадження слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 було допитано завідуючого Мелітопольського відділення СМЕ ? експерта ОСОБА_14 , згідно з поясненнями якого, у даному кримінальному провадженні Мелітопольським СМЕ були проведені судові медичні експертизи № 340 від 12.07.2017 та № 489 від 20.12.2017, за результатами яких, експерти дійшли висновків, зроблених на підставі п.п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», про те, що тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_7 внаслідок ДТП, кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний, понад шість, але не більше двадцяти одного дня, розлад здоров`я. У даному випадку тривалість знаходження ОСОБА_7 на лікуванні пов`язана не з тяжкістю тілесних ушкоджень, а тактикою ведення хворого лікуючим лікарем, тобто, при визначенні тяжкості тілесних ушкоджень враховується розлад здоров`я, пов`язаний з травмою, а не кількість днів, проведених у лікувальному закладі.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що на час звернення слідчого до СМЕ з метою допиту експерта ОСОБА_16 , який проводив експертизу, експерт вже перебував на тривалому лікуванні, на якому перебуває й досі.

Отже, під час проведення досудового розслідування слідчим СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 було виконано вимоги ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.03.2018, якою було скасовано попередню постанову слідчого від 29.01.2018 про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Під час судового розгляду провадження слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0003122, проведено належну перевірку обставин, про які вказує ОСОБА_7 у своїй заяві. Тобто, слідчим під час проведення досудового розслідування було досліджено та перевірено обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчим вжито необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Довід апелянта про необхідність, з метою визначення тяжкості тілесних ушкоджень, допиту лікуючого лікаря ЛОР відділення лікарні на предмет необхідності лікування у відділенні з 25.07.2017 по 01.08.2017, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, діяв в межах скарги ОСОБА_7 , в якій це питання не порушувалося.

Що стосується твердження ОСОБА_7 про те, що показання ОСОБА_9 не можуть бути прийняті як висновок експерта, так як ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 69 КПК України не є експертом у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є обґрунтованим.

Отже, слідчим суддею в достатньому обсязі перевірено доводи, наведені ОСОБА_7 у скарзі, та їм надано правильної оцінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_7 , не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 15.05.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0003122 від 07.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: