справа № 168/842/18
номер провадження 1-кп/166/27/19
ВИРОК
іменем України

03 квітня 2019 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 ,представника юридичної особи, яка є потерпілим - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 02.11.2018 року , про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця м. Луцьк Волинської області та останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою , непрацюючого, раніше судимого 02.04.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 04 роки 10 місяців, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 26 жовтня 2018 року в період з 07 години по 17 годину ( точна година досудовим розслідуванням не встановлена),перебуваючи біля житлового будинку у АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , зайшов на подвір`я ,підійшов до вікна житлового будинку, та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і скориставшись відсутністю господаря, умисно, з корисливих мотивів , з метою наживи вийняв скляну шибу з вікна, яке розміщене поблизу вхідних дверей будинку, через яке таємно проник в середину житлового будинку, де у приміщенні спальної кімнати , повторно , зі столу таємно викрав мобільний телефон марки Nokia 101 ( ІМЕІ не встановлено) вартістю 350 гривень із сім-картою мобільного оператора ПраТ « Київстар» ( абонентський номер не встановлено) вартістю 25 гривень. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 зайшов в іншу кімнату будинку ,де із шухляди тумбочки таємно викрав мобільний телефон марки Nomi i400 beat ІМЕІ : НОМЕР_1 та ІМЕІ : НОМЕР_2 вартістю 580 гривень та зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону вартістю 100 гривень,який знаходився на гладильній дошці. Таким чином,обвинуваченим ОСОБА_7 заподіяно потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1055,83 гривень.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 ,в ніч з 26.10.2018 на 27.10.2018 годину ( точна година досудовим розслідуванням не встановлена),перебуваючи у смт. Стара Вижівка площа Миру,1-в ( перший поверх) Старовижівського району Волинської області, підійшов до вікна аптеки № 73 ТзОВ «Волиньфарм» з тильної сторони приміщення, та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і скориставшись відсутністю працівників аптеки, умисно, з корисливих мотивів , з метою наживи , розбив скляну шибу з метало пластикового вікна ,через яке таємно проник у середину аптеки, де у приміщенні торгової зали, повторно , зі столу таємно викрав мобільний телефон марки Nokia 105ТА-1010, ІМЕІ : НОМЕР_3 вартістю 386,44 гривень із сім картою ПрАТ «ВФ Україна» із абонентським номером НОМЕР_4 вартістю 25 гривень. Таким чином,обвинуваченим ОСОБА_7 заподіяно ТзОВ «Волиньфарм» матеріальних збитків на загальну суму 411,44 гривень.
03 квітня 2019 року за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурором у кримінальному провадженні - прокурор Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_6 , за наявності письмових заяв потерпілих ОСОБА_4 ,,представника юридичної особи , яка є потерпілим ОСОБА_8 про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 та згоди прокурору на укладення ними угоди, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений - у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.2 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 ч.4 КПК України,укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України, у вчиненому щиро розкаюється. Також показав суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор, потерпілі, захисник обвинуваченого в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену в угоді міру покарання.
Отже, установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна( крадіжці) , вчиненого повторно,поєднаному із проникненням до житла та іншого приміщення,який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином .Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 повідомлено 22 листопада 2018 року
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання,наслідки невиконання угоди,визначені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
В силу вимог ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1287 гривень.
Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити, укладену 03 квітня 2019 року, угоду про визнання винуватості між прокурор Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_6 , за наявності письмових заяв потерпілих ОСОБА_4 ,представника юридичної особи , яка є потерпілим ОСОБА_8 про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 та згоди прокурору на укладення ними угоди.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі волі на строк три роки три місяці.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1287 ( одна тисяча двісті вісімдесят сім ) гривень.
Речові докази : мобільний телефон марки Nokia 101 із сім-картою мобільного оператора ПраТ « Київстар» , мобільний телефон марки Nomi i400 beat та зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону залишити власнику потерпілому ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Nokia 105ТА-1010 із сім картою ПрАТ «ВФ Україна» залишити власнику ТзОВ «Волиньфарм».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинськи апеляційним судом .
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1