Дата документу 22.02.2019 Справа № 554/385/19
Провадження № 1-кс/554/2780/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000060 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000060 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0000060 від 16.01.2019 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України за фактами зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.
Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що службові особи Полтавської філії східної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», яка має юридичну адресу м. Полтава, вул. Коряка, 3, офіс 206, а фактично здійснюють свою діяльність за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-В, у вигляді зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках, в період часу 2017-2018 років, зловживаючи службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснили розтрату та реалізацію майна (транспортних засобів), яке їм було ввірене, тим самим завдали істотної матеріальної шкоди державним інтересам, спричинивши тяжкі наслідки.

16.02.2019 року о 15:23 год. слідчим Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_4 , оглянуто територію, що за адресою АДРЕСА_1 , на яку вказав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: автомобіль «MitsubishiColt» д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, з маркуванням JMBMNC12AGV401503 ABENRD299.

Виявлене та вилучене під час проведення обшуку є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, оскільки зберегли на собі сліди злочинів, а також підлягають вилученню та мають доказове значення для повноти, всебічності, об`єктивності розслідування кримінального провадження, а саме використовувалися під час вчинення тяжких злочинів та зберегли на собі їх сліди, тому вважаються тимчасово вилученим майном.

З метою здобуття доказів вини ОСОБА_5 зловживанні владою або службовим становищем,необхідні вищевказані речі, які добровільно видав ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим, вилучений під час огляду території, що за адресою АДРЕСА_1 , автотранспортний засіб, належить арештувати, так як у відповідності до ст. 167 КПК України у слідства є достатні підстави вважати, що вони являються знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди та набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив справу розглянути без його участі.
Володілець майна в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечувала.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду від 18.02.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Постановою слідчого від 16.02.2019 року майно, а саме: автомобіль «MitsubishiColt» д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, з маркуванням JMBMNC12AGV401503 ABENRD299, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000060 від 16.01.2019 року.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 16.02.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000060 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на вилучений 16.02.2019 року під час проведення огляду території, що за адресою: Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Червоноармійська, 2, автомобіль «Mitsubishi Colt» д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, з маркуванням JMBMNC12AGV401503 ABE NR D299, володільцем якого є - директор Полтавської філії Східної міжрегіональної філії ДП «Інформ-Ресурси» ОСОБА_6 , власником є - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1