УХВАЛА
14 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погорілець Рожнятівського
району Івано-Франківської області, громадянина
України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,

виправданого у пред`явленому обвинуваченні за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
виправданого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року ОСОБА_6 визнано невинуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та його виправдано з підстав не доведення того, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема прокурор зазначає, що вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема висновком судового експерта-баліста № 197 від 22 травня 2014 року та його показаннями у судовому засіданні, відповідно до яких, зокрема, надані на дослідження 41 патрон є бойовими припасами до вогнепальної зброї калібру 9 мм, придатними для проведення ними пострілів.
Крім того, прокурор вказує на те, що суд безпідставно не призначив за клопотанням сторони обвинувачення додаткову експертизу для усунення суперечностей висновку судового експерта № 197 від 22 травня 2014 року.

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.
21 травня 2014 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено зареєстрований у встановленому порядку пістолет ПМТ калібру 9 мм РА, серії НОМЕР_1 пристрій для відстрілу набоїв, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, який як вогнепальну зброю самозахисту ОСОБА_9 зберігав на підставі передбаченого законом дозволу, а також 41 патрон боєприпаси до вогнепальної зброї калібру 9 мм, які ОСОБА_9 зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Оскільки ОСОБА_9 зберігав вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу, його дії стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що не свідоме зберігання ОСОБА_9 саморобних набоїв із більшою вражаючою силою, невідповідність яких справжнім набоям такого типу не була очевидною, виключає його відповідальність за умисне незаконне збереження таких саморобних набоїв. Відтак, під час судового розгляду не було доведеним те, що ОСОБА_9 умисно зберігав вказані вище патрони саме як бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а досліджений судом результат експертизи № 197, відповідно до якого вилучені у Габели патрони є боєприпасами на ці висновки суду не впливає.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, виправданий ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, ухвалюючи вирок про визнання ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд в повній мірі дотримався цих вимог закону.
В судовому рішенні зроблений аналіз всіх доказів, наданих прокурором на підтвердження висунутого ним обвинувачення, та наведені належні та достатні мотиви того, чому суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.
Так, відповідно до позиції обвинуваченого ОСОБА_6 як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, він не заперечував належність йому 41 патрона, спорядженого гумовими кулями несмертельної дії, які він офіційно придбав для відстрілу пістолетом ПМТ, калібру 9 мм, який зареєстрований у встановленому законом порядку. Проте він не міг знати, що вилучені під час обшуку в нього патрони є боєприпасами, оскільки вини придбані на законних підставах і зовні та по вартості вони не відрізнялися від інших подібних.
Зазначені патрони були в обвинуваченого вилучений під час обшуку, проведеного 21 травня 2014 року.
Стороною захисту в суді апеляційної інстанції ставилось питання про визнання протоколу обшуку, проведеного в межах іншого кримінального провадження, та інших доказів, наданих стороною обвинувачення недопустимими.
З приводу цього колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В даному кримінальному провадженні апеляційним судом переглядається рішення суду першої інстанції лише за апеляційною скаргою прокурора, в якій ставиться питання про скасування виправдувального вироку. Стороною захисту вирок суду не оскаржується з тих підстав, що в ньому невірно визначені мотиви виправдання Гобели. В такому випадку апеляційний суд, виходячи з приписів ст.404 КПК України та принципу диспозитивності не може приймати рішення про недопустимість доказів та лише перевіряє обгрунтованість доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до матеріалів провадження стороною обвинувачення надано суду висновок судової балістичної експертизи № 197 від 22 травня 2014 року, відповідно до якої вилучені у ОСОБА_6 , надані на дослідження набої калібру 9 мм в кількості 48 шт., з них 41 надій є боєприпасами до вогнепальної зброї калібру 9 мм.
Даний доказ був предметом ретельного дослідження як судом першої інстанції, так і під час розгляду кримінального провадження колегію суддів апеляційного суду.
На думку колегії суддів, вищевказаний висновок експерта та інші докази і документи, пов`язані з її проведенням містить таку кількість неточностей і протиріч, що ставить під сумнів достовірність його як доказу в даному кримінальному провадженні.
Так, в ньому зазначено, що на експертизу надано пістолет ПМ калібру 9 мм, пістолет ПМ калібру 9 мм, вилучені 21 травня 2014 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 . В той же час в розділі «Дослідження» вказано, що об`єкти надійшли на дослідження в двох чорних поліетиленових пакетах; при відкритті першого упакування в ньому знаходиться предмет (пістолет та магазин до нього), прозорий пакет, в якому знаходилось 33 набої, в магазині знаходилось ще 8 набоїв, що відповідає опису в постанові про призначення експертизи. При відкритті другого упакування встановлено, що в ньому знаходиться предмет, схожий на пістолет, в магазині якого знаходиться 8 набоїв.
Отже, при відкритті двох упакувань експертом встановлено, що йому надійшло на дослідження 49 набоїв, в той час, як в постанові про призначення експертизи від 21 травня 2014 року перед експертом поставлене питання, чи є вилучені у ОСОБА_6 набої в кількості 48 шт. боєприпасами, та в супровідному листі (т. 1 а.п. 129) вказано, що на експертизу направляються набої калібру 9 мм в кількості 48 шт.
З метою роз`яснення висновку та усунення неточностей колегією суддів за клопотанням сторони обвинувачення допитаний експерт ОСОБА_10 .
Експертом заявлено, що візуально визначити, чи належать вилучені в ОСОБА_6 патрони до боєприпасів неможливо.
Тим самим не спростовані висновки суду та показання самого обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що набої він придбавав на законних підставах і не знав та не міг знати, що в них збільшений пороховий заряд.
Крім того експертом визнано, що у висновку експертизи допущені помилки. Так, в розділі «Дослідження» зазначено, що було проведено три експериментальні постріли набоями, наданими на дослідження, в той же час, зазначено, що експериментально відстріляні чотири набої із загальної кількості 41 штука, а потім ще шість набоїв, наданих на дослідження. Один патрон був демонтований. Отже, під час проведення експертизи було відстріляно 10 набоїв.
В той же час, відповідно до супровідного листа начальника експертної установи, після проведення експертизи повернуто 37 набоїв калібру 9 мм, 7 гільз та одна гумова куля.
Під час допиту в суді апеляційної інстанції експерт так і не надав чітких пояснень, скільки набоїв йому надійшло на дослідження та скільки було повернуто слідчому. Ним лише було уточнено, що ним було відстріляно чотири набої, а не три, як зазначено у висновку експертизи.
Вищевказані неточності, які, на думку колегії суддів, суттєво впливають на оцінку судом висновку балістичної експертизи як доказу винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому злочині так і не були усунуті під час апеляційного розгляду.
Відповідно до постанови слідчого від 12 липня 2014 року, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів провадження набої калібру 9 мм в кількості 48 шт., з них 41 набій є боєприпасами до вогнепальної зброї калібру 9 мм., які передані на зберігання до камери добровільно зданої та вилученої зброї Управління МВС України на Південно-Західній залізниці, в той час як фактично після проведеної експертизи у наявності було 37 набоїв, 7 гільз та одна гумова куля.
За клопотанням сторони обвинувачення колегією суддів прийнято рішення про дослідження речових доказів. Судом досліджено лише три гільзи, які надійшли з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Решта речових доказів суду не надана. У зв`язку з ліквідацією Управління МВС України на Південно-Західній залізниці, місце їх знаходження невідоме.
З огляду на це, колегія суддів, навіть за умови наявності клопотання про призначення повторної експертизи, позбавлена можливості прийняти відповідне рішення та виконати вказівку касаційного суду, оскільки відсутній сам предмет дослідження.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновок балістичної експертизи № 197 від 22 травня 2014 року не може бути прийнятий судом як доказ винуватості ОСОБА_6 .
Крім цього, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості задовольнити апеляційні вимоги прокурора.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Проте положення ст.415 КПК України містять перелік підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, який є вичерпним. Відповідно до змісту апеляційної скарги, в ній не наведена жодна підстава, яка давала б суду апеляційної інстанції можливість прийняти рішення у відповідності до приписів ст. 415 КПК України про скасування вирок суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
В той же час, колегія суддів навіть за наявності достатніх доказів позбавлена можливості ухвалити свій вирок, оскільки про це в апеляційній скарзі питання не ставиться.
Така позиція колегії суддів узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 лютого 2019 року у справі № 594/932/2016-к.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає висновки суду такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, рішення суду про невинуватість ОСОБА_6 є вмотивованим, прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для його скасування немає.
Керуючись, ст. ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та його виправдано за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що вчинено злочин, в якому він обвинувачується, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3