Справа № 713/2418/18
Провадження №1-кс/713/677/18
УХВАЛА
іменем України

29.12.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000513 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000513 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

У клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: вантажний автомобіль-самоскид марки «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить громадянці ОСОБА_4 , жительці с.Черепківці, Глибоцького району Чернівецької області та лісодеревину породи «Бук», у кількості 20 колод довжиною по 3,7 м кожна різного діаметру, на яку жодних документів не має та яка на даний час у зв`язку із технічною несправністю автомобіля знаходиться на тимчасовому зберіганні у ОСОБА_5 по місцю його проживання с.Іспас, Вижницького району та визначити місце зберігання: автомобільний майданчик Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадках передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Перевіривши матеріали, вважаю що клопотання подано в межах строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, однак підлягає поверненню прокурору, оскільки подано без додержання решти вимог ст.171 КПК України, а саме:

у клопотанні не зазначено, контактні телефони, інші засоби зв`язку власника тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить громадянці ОСОБА_4 , що унеможливить її виклик до суду для розгляду зазначеного клопотання у строки, передбачені ч.1 ст.172 КПК України;

у клопотанні не зазначено перелік і види майна, що належить арештувати (розміри, сорт, кубомасу тощо лісодеревини).

Додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, належним чином не завірені.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Крім того з наданих слідчим матеріалів вбачається, що у кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено, а отже, в даному випадку слідчий просить накласти арешт на майно третіх осіб.

Відповідно що ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи може звернутись виключно прокурор.

У даному випадку, в порушення положень ст.64-2 КПК України, з таким клопотанням звернувся слідчий.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-172, 309 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000513 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, для усунення недоліків, встановивши строк у 72 години для їх усунення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1