Справа № 173/539/19
Номер провадження1-кп/173/106/2019
06 травня 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,
українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно до вимог ст.89 КК
України не судимого, офіційно зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 у 2013 році, більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, придбав у власне користування приватне домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_3 . Після придбання вказаного будинку цього ж року, у невстановлені слідством дату та час, ОСОБА_4 на горищі вищевказаного домоволодіння знайшов іржавий металевий тубус, відкривши який виявив у середині два корпуси гранат та один електродетонатор, після чого, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на незаконне придбання вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, протиправно придбав два корпуси гранат та електродетонатор, які у подальшому без передбаченого на те законом дозволу зберігав у вказаному домоволодінні до невстановленої слідством дати та часу 2014 року, коли він продав вказаний будинок.
Після чого, у 2014 році, у невстановлений слідством день та час, продовжуючи свою злочинну діяльність, після придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, власноручно переніс знайдений ним тубус з гранатами та електродетонатором до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 та продовжував їх там незаконно, без передбаченого на те законом дозволу зберігати.
У подальшому, 24.01.2019 близько 17:30 год. ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом на незаконне перенесення придбаного ним без передбаченого законом дозволу вибухового пристрою, взяв вищевказаний тубус з гранатами та електродетонатором та поклавши його у поліетиленовий пакет вийшов з ним з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , та таким чином незаконно, без передбаченого на те законом дозволу зберігав їх та носив при собі до 18:00 години вказаного дня, коли він був зупинений працівниками поліції на перехресті вулиць Польова та 1-го Травня у смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де під час особистого огляду його речей гранати та електродетонатор були виявлені та вилучені.
Згідно висновку експерта № 13/5.2/45 від 11.02.2019, надані на дослідження предмети, які вилучені 24.01.2019 на перехресті вул. Польова та 1-го Травня у смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у ОСОБА_4 , а саме:
два учбових корпуси ручних осколкових оборонних гранат Ф-1, не придатні для здійснення вибуху, оскільки не містять вибухового спорядження, до категорії боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв не відносяться;
електродетонатор типу ЕДП відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний до використання за цільовим призначенням - до вибуху, у якості засобу підриву (ініціювання вибуху), останньому притаманна осколкова та бризантна дії.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю, обставин викладених в обвинувальному акті не оспорює, та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він знайшов на горищі будинку дві гранати та електродетонатор та залишив їх зберігати у себе, а потім хотів перенести їх до будинку на вул. Польовій в смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району та був зупинений працівникам поліції, які виявили у нього вказані гранати та електродетонатор. У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Судові витрати за проведення експертизи № 13/5.2/45 від 11.02.2019 року в розмірі 858 гривень 00 копійок, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 13/5.2/45 від 11.02.2019 року в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривні 00 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні зовні схожі на два корпуси ручної гранати Ф-1, упаковані до спец.пакету 3966353, які передані на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.