Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1010/17
Провадження № 1-в/572/380/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с.Біляївка, Чкаловської області, Російська Федерація, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше судимого, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 10.04.2018 за ч.2 ст 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. На підставі ст.71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року та призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 11 вересня 2018 року вказаний вирок Сарненського районного суду Рівненської області залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

14.09.2018р. до Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», в обґрунтування якої останній посилається на досягнення ним пенсійного віку.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні підтримали заяву, просили задовольнити, у зв`язку із положенням Закону України «Про амністію у 2016 році» , оскільки засуджений досяг пенсійного віку відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, зауваживши що існують підстави щодо застосування до засудженого амністії та звільнення його від призначеного покарання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали заяви та справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні», законом про амністію може бути передбачено повне звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання (повна амністія) або часткове звільнення зазначених (часткова амністія).

Так, 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року (надалі Закон №1810-VIII від 22.12.2016 року).

Пунктом «ґ» ч.1 Закону №1810-VIII від 22.12.2016 року встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають засуджені які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 10.04.2018 за ч.2 ст 286 КК ОСОБА_4 засуджений до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 11 вересня 2018 року вказаний вирок Сарненського районного суду Рівненської області залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 30.11.2006р. Пенсійним фондом України, ОСОБА_4 відповідно до зазначеного закону досяг пенсійного віку.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» засуджений досяг пенсійного віку, передбаченого ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» чи ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року, які б виключали можливість застосування амністії до засудженого судом не встановлені, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного за вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року за ст.286 ч.2 до позбавлення волі строком на 4 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами із застосуванням ст..75 КК України, іспитовий строк встановлений терміном 1 рік 6 місяців, та в подальшому знову засуджений за аналогічний злочин в іспитовий період з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.537 ч.1 п.9, 539 КПК України, Закону України ««Про застосування амністії в Україні», Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біляївка, Чкаловської області, Російська Федерація, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше судимого, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити частково.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 10.04.2018 за ч.2 ст 286 КК України у виді 6 років позбавлення волі на підставі пункту «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року.

Відмовити в частині клопотання щодо звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом семи днів після її оголошення.

Суддя