Справа № 716/2261/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна угоду про визнання винуватості від 27.12.2018, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000324 від 03.11.2018 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30.09.2018 ОСОБА_4 , перед початком призову на строкову військову службу у відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, було вручено повістку, про необхідність прибуття до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження обласної медичної комісії. 02.10.2018 ОСОБА_4 , прибув до обласного збірного пункту Чернівецького ОВК м. Кіцмань для проходження обласної медичної комісії, професійно-психологічного відбору та призначення його безпосередньо в команду для проходження строкової військової служби, де цього ж дня пройшов медичний огляд. За наслідками медичного огляду, військово-лікарською комісією, призовника ОСОБА_4 , визнано придатним для проходження строкової військової служби. 16.10.2018 ОСОБА_4 , вручено повістку, про те, що 24.10.2018 він має з`явитися в обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відправки у війська для проходження строкової військової служби.

Однак, ОСОБА_4 , всупереч вимог ст.65 Конституції України, маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, з особистих, надуманих міркувань, діючи умисно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до строкової військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на строкову військову службу, передбачену ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 , в обласний збірний пункт для відправки у війська 24.10.2018 не прибув.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , порушив порядок комплектування Збройних Сил України, а також вимоги ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» відповідно до якої, на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Таким чином, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України - ухилення від призову на строкову військову службу.
27.12.2018 перший заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури радник юстиції ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості. Згідно цієї угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав винуватість у зазначеному діянні і беззастережно визнав винуватість та обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди визнали правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.335 КК України. З урахуванням даних про особу ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 65, 66 КК України сторони домовились про застосування до підозрюваного покарання у виді двох років обмеження волі. Сторони також домовились на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 також просили затвердити укладену з прокурором угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив підозрюваний ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Судом при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК України та КК України встановлено:
1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 335 КК України є правильною;
3) умови угоди відповідають інтересам суспільства;
4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
5)відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
6) виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим;
7) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Відповідно до ч. 7 цієї ж статті, судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.
При погодженні міри покарання сторонами об`єктивно враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи вказані вище обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 335 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Суд вважає, що дане покарання, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
З огляду наведеного, суд вважає, що слід затвердити укладену угоду та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ст.335 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370-374, 468-475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.12.2018, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.335 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7