справа №562/4524/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року Слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові клопотання ОСОБА_3 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими у кримінальних провадженнях № 0000842 від 19.12.2017 року та № 0000052 від 23.01.2018 року -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимими доказів, а саме: протоколи допиту свідків неповнолітньої ОСОБА_5 від 24.01.2018 року (а.с.77); неповнолітньої ОСОБА_6 від 13.03.2018 року (а.с.70); неповнолітньої ОСОБА_7 від 13.03.2018 року (а.с.68); неповнолітнього ОСОБА_8 від 13.03.2018 року (а.с.66); неповнолітньої ОСОБА_9 від 24.01.2018 року (а.с.75); ОСОБА_10 від 25.01.2018 року (а.с.60); ОСОБА_11 від 25.01.2018 року (а.с.74); ОСОБА_12 від 25.01.2018 року (а.с.61); ОСОБА_13 від 13.03.2018 року (а.с.73); ОСОБА_14 від 13.03.2018 року (а.с.72).

Зазначає, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000842 від 19.12.2017 року ним встановлено, що вищевказані протоколи містять ознаки підробки, оформлені однією і тією ж особою, особисто старшим інспектором ювенальної поліції Здолбунівського відділення поліції ОСОБА_15 . В матеріалах цього ж провадження наявні і матеріали особисто складені ОСОБА_16 , в тому числі і написані ним власноручно (рапорти, довідки і т.п.) з його ж підписами, що і дало змогу ідентифікувати особу, яка підробила вищевказані протоколи допиту свідків.

Крім того, копії вказаних підроблених протоколів допиту були долучені до іншого кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2018 року і вони є ключовими доказами вини в обвинуваченні його неповнолітнього сина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просить задовольнити.

Представник Здолбунівської місцевої прокуратури та представник Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
За положеннями статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Таким чином, питання щодо допустимості доказів має вирішуватися під час судового розгляду справи, а не в ході досудового розслідування слідчим суддею.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_3 про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає, оскільки є передчасним.

Керуючись ст.ст. 89, 376 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими у кримінальних провадженнях № 0000842 від 19.12.2017 року та № 0000052 від 23.01.2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя