В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2019 Справа №607/862/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002871 від 29 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Теофіпольського району Хмельницької області, українки, громадянки України, заміжньої, помічника вихователя в школі-садочку №35 у м.Тернополі, котра проживає по АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2018 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , прийшовши на роботу ТНПУ в гуртожиток №5, що за адресою: вул. Винниченка 6, в м. Тернополі, де вона на той час працювала прибиральницею, зайшовши в підсобне приміщення, що знаходиться на першому поверсі вказаного гуртожитку, побачила сумку ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 , яка достовірно знала, що у сумці ОСОБА_5 знаходиться банківська картка для виплат ПАТ КБ «Приватбанк», якою користується остання, виник умисел, спрямований на викрадення даної банківської картки для виплат.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 таємно викрала із гаманця потерпілої, який знаходився у згаданій сумці, банківську картку для виплат ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом та засвідчує факти та події, що мають юридичне значення.

Із вказаною карткою для виплат ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

В подальшому, 29 вересня 2018 у ОСОБА_3 , яка перебувала у м. Волочиськ Хмельницької області, виник умисел на крадіжку грошових коштів, які містяться на банківській картці для виплат ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , реалізуючи який, ОСОБА_3 підійшла до банкомату «Приватбанк», який знаходиться на автовокзалі у м. Волочиськ, вул. Незалежності 30 та, знаючи пароль до вищевказаної банківської картки, зняла грошові кошти у розмірі 3 600 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях та добровільно відшкодувала завдану шкоду потерпілій.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_3 , а саме:

-за ч 1 ст.185 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за ч.1 ст.357 КК України штраф в розмірі 33 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 561 гривню.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження , встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченої та просила її затвердити.

Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 підтримала угоду про примирення та просить суд її затвердити. При цьому, обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також надала свою згоду на призначення їй узгодженого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні заявила, що угода підлягає до затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої та невеликої тяжкості відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 28 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання :

-за ч 1 ст.185 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за ч.1 ст.357 КК України штраф в розмірі 33 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 561 гривню.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1