Ухвала
Іменем України
15 травня 2019 року

м. Київ
Справа № 761/41861/17

Провадження № 51 2358 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000051 від 03.03.2015 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про необхідність перегляду зазначених ухвал судів обох інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії ухвал, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від

02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Порушене у касаційній скарзі питання, стосується оскарження судових рішень, постановлених в порядку ст. 537, ст. 539 ч.6 КПК України.
Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17), зазначивши, що за змістом ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України, ст. 424 ч. 2, ст. 539 ч. 6 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Оскаржувані ОСОБА_4 ухвали винесені в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, а тому з врахуванням вищезазначеного висновку об`єднаної палати Верховного Суду не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3