ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/234/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000197 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 16 травня 2019 року включно, визначено щодо підозрюваного розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн. Покладено на ОСОБА_8 , у разі внесення застави та звільнення його з під варти, обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2019 року скасувати частково (в частині визначеного розміру застави та покладених обов`язків). Визначити розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зобов`язати підозрюваного не відлучатися з с.Велетенське Білозерського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну; прибувати до заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень - щоп`ятниці, у період часу з 10 до 17 години, прибуття підтверджувати особистим підписом; утримуватися від спілкування зі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що висновок слідчого судді щодо матеріального стану підозрюваного є необґрунтованим, визначений розмір застави та покладені обов`язки не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя не вказав які саме відомості про матеріальний стан підозрюваного враховано.

Суд не надав належної оцінки інформації, наданої на підставі ухвали слідчого судді ПАТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на рахунку ОСОБА_8 , відповідно до якої у період часу з 01 листопада 2018 року по 18 листопада 2018 року на рахунок останнього надійшло 70000 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2019 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел для існування, має слабкі соціальні зв`язки за місцем проживання, не одружений, що у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення пов`язане із збутом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Як вбачається із матеріалів провадження, 20 березня 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України (а.п.8-9).

20 березня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.12-13).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі обшуку від 20 березня 2019 року (а.п.14-16), висновках експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 502-НР від 20 березня 2019 року та №1370-НР від 04 жовтня 2018 року (а.п.17-22, 42-45), протоколі огляду грошових купюр, наданих ОСОБА_12 з метою проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 (а.п.25-27), протоколі огляду закупника ОСОБА_12 з метою проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 (а.п.28-29), протоколом допиту ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (а.п.30-40), протоколі огляду ОСОБА_12 (а.п.46), протоколах негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 271, ст. 260 КПК України, якими контролювалося здійснення оперативної закупки у ОСОБА_8 (а.п.47-51), інформацією, наданою ПАТ КБ «Приват банк», про рух коштів на рахунку ОСОБА_8 (а.п.56-65).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, законного джерела доходу не має, має слабкі соціальні зв`язки за місцем проживання, не одружений, раніше неодноразово судимий (а.п.52-55).

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176,177,178,183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і визначив ОСОБА_8 максимальний розмір застави, передбачений за вчинення тяжкого злочину, а саме у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Стороною обвинувачення не наведено доказів, які б вказували на той факт, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків. Апелянтом не обґрунтовано чому застава лише у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання цих обов`язків, не надано доказів, що підозрюваний взагалі має можливість внести таку заставу.

Така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, підстави для збільшення розміру застави, як на тому наполягає прокурор, на думку колегії суддів відсутні.

Згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Ухвалою слідчого судді на ОСОБА_8 у разі внесення застави та звільнення його з-під варти покладено обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого та покласти на нього виконання наступних обов`язків: не відлучатися з с.Велетенське Білозерського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не поклав на підозрюваного обов`язок прибувати до заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень - щоп`ятниці, у період часу з 10 до 17 години, прибуття підтверджувати особистим підписом; носити електронний засіб контролю, як про те просив у поданому клопотанні слідчий, - являються безґрунтовними, оскільки прокурором не доведена необхідність покладення на ОСОБА_8 у разі внесення застави, всього переліку процесуальних обов`язків, визначених п.п.1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі прокурор, були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу і не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4