Справа № 464/745/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/123/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером у ТзОВ «Парк», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 12 квітня 2019 р. включно з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: не залишати цілодобово місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, процесуального прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 та суду за першою вимогою.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме у тому, що він 09 лютого 2019 року близько 22:30 год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок в громадському місці, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи з особливою зухвалістю, виражаючись нецензурними словами, демонстративно наніс два удари по обличчі потерпілого ОСОБА_9 , а в подальшому дістав із наплічної сумки наявний у нього, попередньо заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, предмет, схожий на пістолет, та здійснив із даного предмету два постріли в область живота та лівої пахової ділянки потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому кульові поранення черевної стінки та лівої пахової ділянки. Крім цього, слідчим суддею враховано, що за обставинами справи існують ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; також безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний зник з місця події та у подальшому розшукувався працівниками поліції; до того ж існує загроза знищення, переховування або спотворення знаряддя вчинення кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено предмет, з якого підозрюваний здійснив постріл у потерпілого та його місцезнаходження; власне цілодобовий домашній арешт здатний запобігти можливим спробам підозрюваного вплинути на потерпілого чи свідків, зокрема тих, які ще встановлюються.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 оскаржив її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі апелянт звертає увагу на обставини, які, на його думку, безпідставно не були враховані при обранні йому конкретного виду запобіжного заходу. Так, на переконання підозрюваного, поза увагою слідчого судді залишилось те, що у судовому засіданні він свою вину визнав повністю, потерпілий та свідки уже допитані слідчим, а тому, будь-який вплив на них з його боку не має сенсу, крім цього, він намагається примиритися з потерпілим, а цілодобовий домашній арешт позбавляє його можливості відвідувати останнього. Також апелянт наголошує, що застосування цілодобового домашнього арешту впродовж двох місяців може призвести до звільнення його з роботи і позбавлення матеріальних засобів для утримання матері інваліда 2-ї групи. З огляду на викладене підозрюваний ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби, а саме із 22.00 год. до 07.00 год.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_6 із запереченнями апеляційних вимог підозрюваного, вивчивши матеріали судової справи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, яким потерпілому заподіяно кульові поранення. 10 лютого 2019 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, останній після вчинення злочинних дій з місця події втік і розшукувався працівниками поліції, будучи затриманим від дачі будь-яких показань відмовився, на даний час існує потреба у встановленні місцезнаходження предмету, з якого здійснювалися постріли, та у вжитті заходів, які б унеможливили знищення, переховування цього речового доказу підозрюваним, а також запобігали б можливому незаконному впливу ОСОБА_7 на інших учасників кримінального провадження.

При апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Такими доказами є фактичні дані, отримані органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, і ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, а значить, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, доводиться даними щодо особи ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому, від дачі показань на досудовому слідстві відмовився, до моменту затримання переховувався від правоохоронних органів, що дає підстави вважати про можливість вчинення підозрюваним дій, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Наведене, на переконання колегії суддів, є достатнім приводом для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу. При цьому, враховується, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , пов`язане із посяганням на основні охоронювані законом цінності життя і здоров`я людини, громадський порядок. За таких обставин обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є виправданим. Слідчим та прокурором в суді першої інстанції належним чином доведено наявність ризиків, які свідчать, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні їм запобігти. А тому, слідчий суддя прийшов до правильного переконання про обґрунтованість клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу і прийняв правильне, належним чином мотивоване рішення про його задоволення.

Що стосується доводів апелянта про неврахування слідчим суддею наявності у підозрюваного на утриманні матері інваліда другої групи, наміру примиритися з потерпілим, факту визнання вини в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу, то колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують існування реальних ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного. Крім цього, враховується те, що інтереси проведення повного, об`єктивного та неупередженого слідства вимагають від органу досудового розслідування вжиття заходів для встановлення місцезнаходження предмету, яким здійснювалися постріли, і встановлення свідків події за умов, які б унеможливили втручання підозрюваного і виключали можливість здійснення ним спроб знищити речові докази у справі. Досягнення цієї мети можливе лише в разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту. Застосування такого запобіжного заходу лише у нічний час доби, про що просить апелянт, може зашкодити встановленню об`єктивної істини у справі.

За таких обставин, підстав для зміни обраного підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на даний час колегія суддів не вбачає. Наведене не позбавляє підозрюваного права, гарантованого у ч.1 ст.201 КПК України, подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, якщо обставини, якими обґрунтоване рішення про застосування запобіжного заходу, зміняться.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 р. про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4