Справа № 643/828/19
Провадження № 1-кс/643/421/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000037 від 04.01.2019 за ч. 1 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту за спеціальністю каменяра, не одружений, офіційно не працюючий, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 01.01.2019, близько 04:30, ОСОБА_6 , знаходився на сходовому майданчику шостого поверху 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , куди піднявся мешканець квартири АДРЕСА_3 того ж будинку ОСОБА_7 та зробив зауваження щодо голосних шумів з квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_6 , на ґрунті чого між останніми виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_6 виразив у бік ОСОБА_7 погрозу застосування фізичного насильства, після чого, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов ближче до ОСОБА_7 та здійснив удар правою рукою у ліве плече потерпілого, від якого той зігнувся тулубом до низу, а потім наніс удар стопою лівої ноги у обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому фізичний біль, моральні страждання, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рана та синців на обличчі, перелому кісток носу та середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому правого щелепного комплексу зі зміщенням.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

21.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винним, відсутність законних джерел отримання доходу вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, так як вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти вказаним ризикам.

В суді прокурор підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому обставини та додані докази.

ОСОБА_6 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зазначив, що при вказаних обставинах лише одного разу відштовхнув від себе потерпілого, на чому конфлікт між ними було вичерпано. Яким чином потерпілий отримав тілесні ушкодження, йому не відомо. Враховуючи, що на теперішній час він намагається влаштуватись на офіційну роботу експедитором, що передбачає роботу й у нічний час, просив не застосовувати до нього домашній арешт, а обмежитись запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Адвокат проти задоволення клопотання заперечував пославшись на особистість підозрюваного, який не судимий, працює, хоча й поки не офіційно, має постійне місце проживання та, з погляду на це, на відсутність жодного з зазначених прокурором ризиків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на даному етапі розслідування підтверджується даними, зафіксованими в протоколах допитів потерпілого та свідків, висновком судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого та механізму їх отримання, отже її не можна вважати необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, як вказано в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутація підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказує що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти ризикам переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, проте з висновком прокурора про існування ризику переховування суд, з погляду на посилання слідчого в клопотанні про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місті постійного проживання, погодитись не може.

Разом з тим, враховуючи показання як підозрюваного, так і потерпілого, що конфлікт між ними є триваючим, повністю виключити ризик вчинення підозрюваним іншого, подібного, кримінального правопорушення, не можна.

Зазначене вище дає судові підстави стверджувати, що з ризиків, зазначених прокурором, існує такий, як можливість вчинити інше, перш за все подібне, кримінальне правопорушення, отже обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є доцільним.

Обов`язки, які слідчий та прокурор просять покласти на підозрюваного в межах даного запобіжного заходу, ніяким чином не позбавляють підозрюваного права офіційного працевлаштування. В разі встановлення графіку роботи, пов`язаного з виконанням своїх трудових обов`язків у нічний час, підозрюваний не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотанням про скасування обраного запобіжного заходу чи його заміни на більш м`який.

Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, докази, надані прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто клопотання повинно бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 20:00 до 07:00 години.

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1