Справа № 702/145/19
Провадження №1-кс/702/31/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в задоволенні скарги

20 лютого 2019 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Монастирище скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність процесуальних прокурорів Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури в особі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (матеріали кримінального провадження № 0000388 внесеного до ЄРДР 02.12.2017) за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження: скаржника ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_6 , слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність процесуальних прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням провадження №0000388 від 02.12.2017.
Вважає, що прокурори не здійснюють процесуальні дії, які вони зобов`язані були вчинити у визначений законом термін, наслідком чого стала його необізнаність про хід та результати досудового розслідування, а тому просить визнати їх бездіяльність протиправною.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що з моменту внесення відомостей про вчинений відносно нього злочин в ЄРДР будь-яких слідчих дій не проводиться. Вважає, що процесуальні прокурори самоусунулися від здійснення контролю за ходом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Конкретизував скаргу та зазначив, що бездіяльність прокурорів полягає в ненаданні ними вказівок слідчому щодо розслідування даної кримінальної справи. На його неодноразові скарги з приводу бездіяльності відповіді не отримав. З будь-якими клопотаннями до слідчого в рамках даного кримінального провадження він не звертався.
Прокурор вважає, що скарга до задоволення не підлягає, оскільки є необґрунтованою. Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться. Посилання скаржника на ненадання вказівок прокурором спростовується положенням ст. 36 КПК України, відповідно до якої надання вказівок прокурором при розслідуванні кримінального провадження є правом прокурора, а не його обов`язком. Будь-яких скарг від ОСОБА_3 до прокурора не надходило.
Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити та вважає її необґрунтованою.
Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , думку прокурора, слідчого, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000388 від 02.12.2017, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведених конституційних положень вбачається, що ці органи, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Отже слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, відповідно до Конституції України, повинен діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України унормовано, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги (ч. 1,2 ст. 307 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.12.2017 за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що невідома особа по вулиці Набережній в с. Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області навпроти будинку №22 заподіяла заявнику тілесні ушкодження.

Правова кваліфікація даного правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. Кримінальному провадженню присвоєно № 0000388.

Відомості про визнання заявника потерпілим у справі відсутні. Досудове розслідування не завершене і рішення у справі не прийняте.

У скарзі ОСОБА_3 вказує на бездіяльність процесуальних прокурорів, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк. Проте, не конкретизує у чому саме вона полягає і не зазначає, які визначені кримінальним процесуальним законом дії та у який строк ними не вчинені. Також скаржник не надає суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту звернення зі скаргою у визначений законом строк.

Фактично сама суть скарги зведена до оскарження недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Однак норми КПК України не передбачають можливості оскарження такого характеру бездіяльності до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 308 КПК України недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування мають право оскаржити прокурору вищого рівня.
Слідчий суддя вважає, що конкретизація скаржником вимог скарги в судовому засіданні, а саме в частині бездіяльності прокурорів по ненаданню вказівок у даному кримінальному провадженні, не може бути достатньою підставою для задоволення скарги, оскільки відповідно до вимог ст. 36 КПК України доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом є правом прокурора, а не обов`язком.
Доказів звернення до прокурора зі скаргами, заявами, клопотаннями та відповідно не отримання відповідей на них суду не надано.
Інших доказів бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк і оскарження якої, передбачено ст. 303 КПК України, суду не надано.
У зв`язку з наведеним, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність процесуальних прокурорів є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 36, 303-307, 309 КПК України слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність процесуальних прокурорів відмовити повністю.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий судя ОСОБА_1