Справа № 609/210/17
Провадження № 1-кп/602/6/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000224 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, -

в с т а н о в и в :

В період з 25 липня 2016 року по 15 серпня 2016 року в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області на базі дитячого оздоровчого табору «Гайдарівець» головою Благодійної організації «Благодійний фонд Право на шанс» ОСОБА_8 було організовано оздоровчий вишкільно-патріотичний табір для дітей із прифронтової зони України (Донецької області), дітей з сімей, батьки яких загинули, захищаючи Україну, а також дітей, батьки яких є учасниками антитерористичної операції. Метою вказаного табору було ознайомлення з історичними та культурними традиціями Тернопільщини, виховання патріотичних почуттів, любові до Батьківщини та поважливого ставлення до особливостей культури держави. В ніч з 14 на 15 серпня 2016 року неповнолітній ОСОБА_6 , який був учасником вищевказаного оздоровчого вишкільно-патріотичного табору порушив дисципліну, а саме порозкидав сміття по його території. 15 серпня 2016 близько 08 години 00 хвилин під час проведення ранкової зарядки, на якій були присутні всі діти табору, у ОСОБА_5 , який займався у таборі фізичною підготовкою дітей, виник злочинний умисел на покарання неповнолітнього ОСОБА_6 шляхом його приниження та спричинення фізичного болю за вчинені ним вночі дії. Так, 15 серпня 2016 близько 08 години 00 хвилин в с.Кутянка Шумського району на території дитячого оздоровчого табору «Гайдарівець» ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч.1 ст.3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч.1 ст.28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катування, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, всупереч волі неповнолітнього ОСОБА_6 , наказав останньому бігти, під час чого здійснив постріл з електропневматичного автомата моделі «СМ040 АSК-74 М» калібру 6 мм, який до вогнепальної зброї не відноситься, і призначений для тренувальної любительської стрільби пластиковими сферичними «шариками» для пневматичної зброї калібру 6 мм, у спину останнього. Завданий ОСОБА_5 постріл завдав сильного фізичного болю неповнолітньому ОСОБА_6 , і він з метою уникнення таких насильницьких дій відносно нього, заховався за одним з будиночків. Однак, ОСОБА_5 наказав йому вийти і стати у стрій разом із іншими неповнолітніми, які були присутні на ранковій зарядці. Продовжуючи свої насильницькі дії, керуючись метою примушування неповнолітнього ОСОБА_6 до вчинення дій, що суперечать його волі та покарання останнього за вчинені ним у ночі дії, ОСОБА_5 , наказав ОСОБА_6 вийти зі строю та здійснити 500 присідань в присутності інших дітей, які були присутні на ранковій зарядці. Почувши наказ ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_6 , боячись завдання пострілів із електропневматичного автомата, вийшов із строю та почав здійснювати присідання. Користуючись таким положенням неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_5 направив електропневматичний автомат в сторону ОСОБА_6 , та періодично здійснював постріли по тілу останнього, заподіюючи сильний фізичний біль та вимагаючи при цьому присідати швидше, що явно виходило за межі фізичних можливостей неповнолітнього. Неповнолітній ОСОБА_6 відчуваючи явне приниження та нелюдське ставлення з боку ОСОБА_5 , просив припинити такі насильницькі дії, однак останній незважаючи на нестерпний біль неповнолітнього, на його прохання не реагував, і віддавав команди не зупинятися, присідати швидше, продовжуючи стріляти по ньому.
Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 визнав частково і в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року до нього звернулися за допомогою для організації відпочинку для дітей з прифронтової зони, який мав проходити в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області на базі табору «Гайдарівець». Було організовано два заїзди. Він був одним з вихователів, хоча не має педагогічної освіти. Під час другого заїзду, орієнтовно 15 серпня 2016 року він з електропневматичної гвинтівки здійснив 3-4 постріли в тіло ОСОБА_6 , який по його наказу присідав 200 разів. ОСОБА_6 міг відмовитися від даного завдання, оскільки був ознайомлений з правилами. Вказані постріли він здійснював з метою навчити його ухилятися від куль. Також, дане завдання, а саме постріли він здійснював орієнтовно по 70% дітей, які перебували в таборі. Постріли з електропневматичної гвинтівки по тілу не можуть завдавати сильного фізичного болю. Вказані постріли він здійснював і по дівчатах, які мали 12 років і їм нічого не боліло. Цивільного позову не визнає в повному обсязі.
Крім часткового визнання своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена наступними доказами, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
Так, допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 показав, що літом 2016 року він відпочивав в таборі «Гайдарівець». В останні дні перебування в таборі він влаштував так звану «Королівську ніч», в ході якої попідпирав смітниками двері будівель. Наступного дня він зізнався у скоєному і йому призначили покарання, а саме ОСОБА_5 сказав йому бігти і стріляв по ньому з пневматичної гвинтівки, а він ухилявся від куль. В подальшому ОСОБА_5 наказав йому в покарання присісти 500 разів, а сам продовжував стріляти по ньому з пневматичної гвинтівки. Це все відбувалося в присутності інших дітей. Від пострілів йому було боляче, він просив ОСОБА_5 не стріляти, однак останній продовжував, хоча на початку табору їм казали, що можна відмовитися від завдань, які принижують їх гідність. Кулі попадали йому в руку і тіло. Під час даної процедури він відчував приниження, оскільки це все відбувалося в присутності інших дітей, які сміялися з того, що відбувається.
Неповнолітній свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що влітку 2016 року він разом з братом ОСОБА_6 відпочивав в таборі «Гайдарівець». В останній день відпочинку він був свідком того, як ОСОБА_5 в покарання за так звану «Королівську ніч» заставив його брата ОСОБА_6 присідати 500 разів, в ході чого стріляв в нього з пневматичної гвинтівки, яку часто носив з собою. Після цього в брата на нозі залишилися синяки і кров на штанах.
Неповнолітня свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що влітку 2016 року вона відпочивала в таборі «Гайдарівець». В останню ніч перед від`їздом потерпілий ОСОБА_6 провинився, а саме порозкидав сміття. Наступного дня на зарядці в покарання за вчинене вихователь ОСОБА_5 заставив його присідати. При цьому, вихователі мали біля себе стрітбольну гвинтівку, з якої стріляли по потерпілому. Можливо по ньому стріляв і ОСОБА_5 , вона вже точно не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона працює в дитячому оздоровчому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Влітку 2016 року вони здавали табір в оренду благодійній організації, по договору з якою обвинувачений ОСОБА_5 працював вихователем і приїжджаючи в табір, вона там його бачила.
З заяви про вчинення злочину від 29.08.2016 року вбачається, що в цей день ОСОБА_7 звернулася із заявою про вчинення відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_6 кримінального правопорушення ОСОБА_5 , а саме примушення ОСОБА_5 її сина в покарання присідати 500 разів та розстріл його в цей час із страйкбольної гвинтівки (т.2, а.с.147-148).
З Рапорту головного спеціаліста СК ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 30.08.2016 року вбачається, що на сторінках соціальної мережі «Фейсбук» 30.08.2016 року з`явився відеоролик про жорстоке ставлення до дітей, які знаходяться на відпочинку на Західній Україні. На відео зображено, як чоловік заставляє дітей виконувати фізичні вправи, здійснюючи постріли в них з пневматичної зброї, наносячи фізичний біль. У такий спосіб доросла особа спонукає хлопця робити фізичні вправи швидше (т.2, а.с.140).
З Рапорту про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2016 року вбачається, що старшим інспектором поліції Шумського ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області під час вирішення матеріалів за фактом виявленого в мережі інтернет відео про знущання над дітьми із застосуванням пристрою, здатного проводити постріли, що відбувалося в таборі «Гайдарівець» в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області, встановлено наявність кримінального правопорушення, попередня правова кваліфікація якого ч.1 ст.127 КК України (т.2, а.с.136).
З доповідної записки про надзвичайну подію у дитячому таборі Тернопільської області за участь дітей з Маріуполя вбачається, що в мережі інтернет з`явилося відео, яке містить інформацію про те, що невідомий чоловік з автоматом в руках на українській мові змушує робити зарядку дітей. В ході проведення перевірки встановлено, що у відповідності до сюжету чоловік, який перед дітьми знаходиться з автоматичною зброєю є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивний « ОСОБА_13 » (т.2, а.с.153-154).
Потерпілий ОСОБА_6 в період з 25 липня 2016 року по 15 серпня 2016 року знаходився на відпочинку в дитячому таборі «Гайдарівець», що в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області, який був організований благодійною організацією «Благодійний фонд право на шанс» (т.2, а.с.157-171).
З протоколу огляду місця події від 07 вересня 2016 року з таблицею ілюстрацій до нього вбачається, що в цей день було оглянуто територію ДОЗ «Гайдарівець» в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області. В ході проведеного огляду було оглянуто місця, звідки орієнтовно проводилася відеозйомка та де присідав неповнолітній. Предметів, якими було спричинено фізичну біль не виявлено (т.2, а.с.173-181).

З протоколу огляду предметів від 06 вересня 2016 року вбачається, що в предметом огляду є сайт соціальної мережі «Фейсбук», де знаходиться відео «Вишкільно-патріотичний табір «Україна починається з тебе». З вказаного відео вбачається, що ОСОБА_6 чимось завинив у попередню ніч та у якості покарання він повинен присісти 400 разів. На відео чутно, що чоловік на ім`я « ОСОБА_13 » вимагає присідати швидше та здійснює постріли в ОСОБА_6 з предмета, схожого на зброю, спричиняючи останньому фізичну біль. Під час проведення огляду вказане відео скопійовано на оптичний диск (т.2, а.с.182).

З протоколу добровільної видачі вбачається, що під час проведення видачі ОСОБА_14 , житель АДРЕСА_2 , видав предмет, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на автомат системи АК, металевий, чорного кольору. Також, до даного предмета він надав магазин чорного кольору із вмістом у ньому пластикових кульок білого кольору, зарядний пристрій, а також електричний привід чорного кольору у вигляді трубки довжиною 15 см., яка у випадку належної зарядки служить для проведення пострілу (т.2, а.с.183).

З повідомлення №01-09/211 від 01.02.2017 року, наданого Відділом освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області, вбачається, що згідно Навчальної програми з фізичної культури для загальноосвітніх навчальних закладів 5-9 класи орієнтовні нормативи оцінювання розвитку фізичних якостей для учнів 8 класу (юнаки) піднімання тулуба в сід за 30 сек.: низький рівень компетентності до 13 разів; середній рівень компетентності 13 разів; достатній рівень компетентності 19 разів; високий рівень компетентності 24 рази (т.3, а.с.2).

З висновку судової балістичної експертизи №1.2-225/16 від 19 жовтня 2016 року вбачається, що наданий на дослідження предмет схожий на вогнепальну зброю є електропневматичним автоматом моделі «СМ040 АКS-74М», калібру 6 мм, промислового виготовлення, країна виробництва (Китай) і до вогнепальної зброї не відноситься. Автомат призначений для тренувальної і любительської стрільби пластиковими сферичними шариками для пневматичної зброї, калібру 6 мм (т.3, а.с.20-25).

Висновок проведеної у кримінальному провадженні експертизи належно аргументовані з наукової точки зору, відповідає фактичним обставинам справи та іншим зібраним доказам, а тому суд не має підстав сумніватися в його достовірності.
З інформації від 16.01.2017 року №04/146-10, наданої Управлінням освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, вбачається, що після перегляду відеоінформації стосовно умисного заподіяння сильного фізичного болю малолітньому на території дитячого табору в с.Кутянка Шумського району Тернопільської області, фахівцями в галузі психології та виховної роботи Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти встановлено, що методи, які використовував ОСОБА_5 суперечать чинному законодавству, порушують права дітей і є непедагогічними (т.3, а.с.41).

З протоколу огляду предметів від 06 листопада 2016 року вбачається, що в предметом огляду є SD диск «Esperanza», 4,7 GB DVD-RW, на якому знаходиться відео «Вишкільно-патріотичний табір «Україна починається з тебе», тривалість якого 5 хв. 57с.. З вказаного відео вбачається, що ОСОБА_6 чимось завинив у попередню ніч та у якості покарання він повинен присісти 400 разів. На відео чутно, що чоловік на ім`я « ОСОБА_13 » вимагає присідати швидше та здійснює постріли в ОСОБА_6 з предмета, схожого на зброю, спричиняючи останньому фізичну біль. Під час проведення огляду проведено копіювання окремих кадрів відео файлу (т.3, а.с.43-50).

Наведені обставини також підтверджуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної події, який знаходиться на SD диску «Esperanza», 4,7 GB DVD-RW (т.3, а.с.35).

Судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченого.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року «... що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого і свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю шляхом насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі з метою покарати його за дії, скоєні ним
Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 надані в судовому засіданні про те, що він здійснював постріли з метою навчити потерпілого ухилятися від куль і дані постріли не спричиняли йому фізичного болю, суд оцінює критично та розцінює їх, як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні однозначно вказав, що ОСОБА_5 заставив його присідати і здійснював по ньому постріли з пневматичної гвинтівки, які спричиняли йому сильний фізичний біль, саме за те, що він провинився напередодні, а не з метою навчити його ухилятися від куль.
Також, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили, що покарання ОСОБА_6 було придумане ОСОБА_5 саме за його провину напередодні.
Усі свідки зазначили, що вони не перебувають в неприязних стосунках з обвинуваченим та не мають підстав його оговорювати, тому у суду не має підстав сумніватися в їх правдивості.
Крім того, вказані твердження обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом даної події, з якого вбачається, що обвинувачений вирішив, що потерпілий ОСОБА_6 чимось завинив у попередню ніч та повинен за це понести покарання у виді присідання. Під час здійснення присідання обвинувачений здійснює постріли в потерпілого. Також, з оглянутого відеозапису вбачається, що внаслідок пострілів, які здійснював ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 відчував фізичний біль.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення відносно малолітнього.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, позицію законного представника потерпілого, яка просить суд призначити покарання у виді позбавлення волі, поведінку обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення, відсутність будь-якого каяття у вчиненому, і на підставі викладеного, суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті КК України.

Водночас, суд враховує також і інші конкретні обставини справи та особу винного, який після вчинення кримінального правопорушення не вчиняв правопорушень, частково визнав свою вину у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, брав участь в бойових діях у зоні АТО, займається волонтерською діяльністю, а також конкретні обставини справи, а саме те, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення не спричинено матеріальної шкоди майну та здоров`ю потерпілого, і приходить до висновку, що всі вищеназвані обставини в сукупності дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства і є підставою для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Крім того, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, на нього слід покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При вирішенні цивільного позову суд з`ясував наступні обставини.
У кримінальному провадженні законним представником цивільного позивача ОСОБА_7 заявлено цивільний позов в інтересах ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 гривень.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При цьому, за змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 100 000 грн. цивільним позивачем обґрунтовані тим, що потерпілий є неповнолітнім, до якого було застосовано принижуючі гідність людини тортури у вигляді покарання на очах його товаришів по табору та інших дітей, що призвело до перенесення, як фізичних, так і моральних страждань. Також, неповнолітні хлопці особливо вразливі, коли їх принижують на очах однолітків і наступні їх дії в майбутньому непередбачувані, так як в підлітковому віці особливо гостро сприймається приниження, коли емоційний стан дитини ще нестабільний. Після пережитого потерпілий став більш закритим, не хотів спілкуватися з батьками на дану тему. Крім того, вказана подія викликала широкий суспільний резонанс, оскільки відео було викладене в мережі «Фейсбук» і потім скопійоване та продемонстроване майже всіма телеканалами, журналісти постійно дзвонили батькам потерпілого, щоб розпитати про те, що відбувалося на відео, в соціальних мережах йшло постійне обговорення, деякі батьки звинувачували батьків потерпілого в тому, що відпустили дитину до такого табору, а деякі звинувачували в тому, що вони є сепаратистами і навмисно хочуть звести нанівець прагнення тернопільських волонтерів. Також, дана подія постійно обговорювалася однокласниками і вчителями потерпілого, було зібрано нараду з психологом і класним керівником, де також обговорювалися причини насильства та наслідки, які воно могло спричинити, що викликало сильні душевні переживання не тільки в потерпілого, але і в його батьків та родичів. Постійна увага та нагадування про пережиті тортури серед оточення та в ЗМІ спричинили сильні душевні страждання неповнолітнього.
Таким чином, суд, враховуючи ступінь вини обвинуваченого, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілим, внаслідок вчинення відносно нього кримінального правопорушення перенесені фізичні і моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим, порушення нормального та звичного способу життя, необхідності психологічної реабілітації, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 50 000 гривень завданої моральної шкоди.
По справі проведено судову балістичну експертизу № 1.2-225/16 від 19.10.2016 року, за яку із обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути в користь держави процесуальні витрати в сумі 770 гривень 35 копійок на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368 371, 373 375, 392 КПК України, суд, -
засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-225/16 від 19.10.2016 року в сумі 770 гривень 35 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень завданої моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі, а саме:
- електропневматичний автомат моделі «СМ040 АКS-74М», калібру 6 мм, промислового виготовлення, країна виробництва (Китай), який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання зброї Шумського ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, повернути ОСОБА_14 , мешканцю АДРЕСА_2 , як власнику;
- оптичний диску «Esperanza», 4,7 GB DVD-RW, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1