ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/654/19

08 квітня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000131 від 22 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миклаші, Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично приживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб рядового складу, механіка-водія 1 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді механіка-водія 1 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, у порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 31 травня 2018 року о 08 год. 00 хв. без будь-яких поважних причин, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 (на НОМЕР_3 загальновійськовому полігоні у АДРЕСА_2 ) та до 21 год. 00 хв. 17 червня 2018 року до моменту з`явлення до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченнях визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 31 травня 2018 року о 08 год. 00 хв. зазначеними вище діями вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, а також приймає до уваги, що до кримінальної відповідальності обвинувачений раніше не притягувався, позитивну характеристику за місцем проходження служби.

На підставі вищевикладеного і враховуючи, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, наявність в останнього декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374,376,395 КПК України, 75-76 КК україни суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в один рік, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України здійснення нагляду за ОСОБА_3 покладається на командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1