ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/282/18 Справа № 201/9551/18 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Пістун А.О.

суддів Коваленко В.Д. Іванова А.П.

за участю:

секретаря судового засідання Біла А.А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши 19 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою представника громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація Співака Олександра Володимировича на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 про визнання незаконним його затримання 12 червня 2018 року, порушення при цьому положень конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стягнення з державного бюджету України грошових коштів в рахунок відкошування моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за заявою Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена цієї організації ОСОБА_1 про визнання незаконним його затримання 12 червня 2018 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Вишневецьким Русланом Олександровичем, порушення при цьому положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стягнення з Державного бюджету України грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя дійшов до висновку, що зіставляючи перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України чи в порядку ч. 2 ст. 206 КПК України з вимогами даної заяви, слід дійти до висновку, що вимоги даної заяви не можуть бути вирішені слідчим суддею, у зв`язку з чим у відкритті провадження за даною заявою слід відмовити, що не позбавляє заявника можливості, з метою проведення ефективного розслідування, звернутись до правоохоронних органів із повідомленням про скоєння відносно нього можливого кримінального правопорушення чи з приводу можливої реалізації гарантованого особі права на захист особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, способами встановленими ЦК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник ГО Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» Співак О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на оскарження вищевказаної ухвали, скасувати її як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог процесуального закону, Конституційного права, міжнародного договору ратифікованого ВРУ; постановити, що було порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (995_004); постановити що було порушено статтю 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (995_004).

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя знехтував не тільки Конституційними засадами, слідчий суддя не забезпечив дотримання положень міжнародного договору та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згода на обов`язковість яких надана ВРУ. Також вказує на порушення судом першої інстанції Конституційних прав гр. ОСОБА_1 .

Зазначає, що п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, встановлено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове рішення здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію ОСОБА_1 , перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

За приписами ст. 372 КПК України, суд зазначає мотиви з яких виходив при постановленні ухвали, і положеннями закону, яким він керувався.
Вказані вимоги закону при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції належним чином не були дотримані.
Перевіривши матеріали провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду зі скаргою в порядку статті 206 КПК України.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Судом першої інстанції було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за його скаргою, та в обґрунтування цього суд першої інстанції послався на те, що статтею 303 КПК України не передбачено оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора на які посилається в своїй скарзі ОСОБА_1 , а також зазначив, що скарги на інші рішення, дії або бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, суд першої інстанції мав розглянути дану скаргу по суті та прийняти рішення про задоволення або відмову у задоволенні даної скарги. Положення статті 303 КПК України в даному випадку не застосовується, оскільки суд першої інстанції повинен був перевірити законність затримання ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення в межах та порядку ст. 206 КПК України.
За таких обставин ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 жовтня 2018 року підлягає скасуванню.
Таким чином, колегія суддів, вважає, що, рішення слідчого судді у відмові у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого протирічить вимогам діючого кримінального процесуального закону та враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а відповідно до вимог ст. 407 КПК України розгляд цих скарг не входить до повноважень апеляційного суду, тому матеріал потрібно повернути до місцевого суду для прийняття процесуального рішення у відповідності до вимог закону, з урахуванням вимог зазначених у вказаній ухвалі та доводах викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 про визнання незаконним його затримання 12 червня 2018 року, порушення при цьому положень конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стягнення з державного бюджету України грошових коштів в рахунок відкошування моральної шкоди та судових витрат скасувати та повернути до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

Пістун А.О. Іванова А.П. Коваленко В.Д.