Рівненський апеляційний суд
______________________________________________копія:________
У Х В А Л А
Іменем України

21 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0004408 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Київ, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців і, на підставі ст.75 КК України, був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 ;

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року відносно його підзахисного ОСОБА_4 змінити та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання за вчинення злочинів, у вчиненні яких, згідно вироку суду першої інстанції, він визнаний винним.

Згідно оскаржуваного вироку суду першої інстанції, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду від 11 грудня 2015 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років. Строк відбування покарання встановлено рахувати з 17 лютого 2017 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по дату набрання вироком законної сили. До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишено попередній - тримання під вартою. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів.

В обгрунтувння доводів апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 доводить, що окрім врахованих судом першої інстанції пом`якшуючих йому покарання обставин, у якості таких, що пом`якшують покарання його підзахисному, не було враховано те, що 20 вересня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, висловивши прохання про призначення покарання ОСОБА_4 на розсуд суду, і аналогічну позицію висловили потерпілий ОСОБА_9 та представник юридичної особи ТзОВ «Новус» - ОСОБА_10 .. Крім того додає, що при ухваленні вироку судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_4 перебуває на «Д»-обліку у Рівненському обласному лікувально-діагностичному центрі з діагнозом «Хронічний вірусний гепатит «С»», що позбавить його можливості належного лікування та харчування і зможе призвести до непередбачуваних наслідків.

За вироком суду, 28 червня 2016 року близько 01-ї год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території автовокзалу станції «Рівне» за адресою: м.Рівне, вул.Київська, буд.40, з умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час конфлікту відкрито викрав у ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон марки «Lenovo A-399», вартістю 1 392 (одна тисяча триста дев`яносто дві) грн. 16 (шістнадцять) коп., внаслідок чого завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Кірм того, 31 грудня 2016 року близько 13-ї год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в супермаркеті «NOVUS», за адресою: м.Рівне, вул.Гагаріна, буд.26, належному ТзОВ «Новус Україна», з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти з торгових полиць пляшку віскі торгової марки «Jameson», ємністю 0,5 л. вартістю 299 (двісіті дев`яносто дев`ять) грн. 90 (дев`яносто) коп., заховавши її під своєю курткою, однак не зміг довести свої суспільно-небезпечні винні дії до кінця та розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки перед виходом із супермаркету був затриманий працівниками служби охорони цього магазину.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 лютого 2017 року близько 18-ї год. ОСОБА_4 , перебуваючи у підвальному приміщенні багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до належного ОСОБА_9 підсобного приміщення у зазначеному будинку, звідки намагався таємно викрасти належну ОСОБА_9 болгарку торгової марки «Matrix AG 2000 ECO», вартістю 1 417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) грн. 50 (п`ятдесят) коп., а також інші речі, які не становлять для потерпілого майнової цінності, однак не зміг довести свої суспільно-небезпечні винні дії до кінця та розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки перед виходом з приміщення будинку був затриманий мешканцями вказаного будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу та просили змінити вирок, з наведених в апеляційній скарзі доводів, пояснення прокурора щодо безпідставності апеляційної скарги захисника та міркування про обґрунтованість та вмотивованість вироку, який прокурор запропонував залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та залишення оскаржуваного вироку суду першої інстанції без змін, із таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обгрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із матеріалів справи вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані по справі докази, які були оцінені судом у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки вирок місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником в частині щодо кваліфікації його дій не оспорюється, то на переконання колегії суддів підстав сумніватися у правильній кваліфікації дій ОСОБА_4 , як органом досудового розслідування, так і судом першої інстанції за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України, на момент апеляційного перегляду судового рішення немає.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_4 за вчинення даних злочинів, то колегія суддів уважає його призначеним із дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, а також, із повним урахуванням судом першої інстанції характеризуючих даних на особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання (згідно даних органу поліції) характеризується негативно, раніше неодноразово судимий (у тому числі за корисливі злочини проти власності), інкриміновані йому злочини вчинив у період іспитового строку, встановленого попереднім вироком Рівненського міського суду від 11 грудня 2015 року.

Між тим, з урахуванням того, що обставин, які пом`якшують покарання суд першої інстанції не встановив, то сукупність вказаних обставин надала суду дійти висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства, і з таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується також.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду від 11 грудня 2015 року ОСОБА_4 , на підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України за сукупністю вироків та, призначивши йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років із відбуванням у кримінально-виконавчій установі, місцевий суд, на думку колегії суддів, дотримався відповідних норм Закону і роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , які він покладає в основу зміни вироку відносно його підзахисного ОСОБА_4 , а саме про неврахування судом першої інстанції того, що претензій майнового чи морального характеру потерпілі по кримінальному провадженню до обвинуваченого не мають, а сам обвинувачений перебуває на ОСОБА_11 -обліку у Рівненському обласному лікувально-діагностичному центрі з діагнозом «Хронічний вірусний гепатит «С»», що позбавить його можливості належного лікування та харчування і зможе призвести до непередбачуваних наслідків, на переконання апеляційного суду не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання обвинуваченому за вчинені злочини.

Разом з тим, захисник не вказує в апеляційній скарзі, яким чином його підзахисному ОСОБА_4 слід пом`якшити остаточне покарання, оскільки вироком суду підтверджується, що покарання обвинуваченому призначалось за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, а призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, суд відштовхувався від фактичних обставин кримінального правопорушення та ступеня тяжкості, вчинених ОСОБА_4 злочинів.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає вирок суду першої інстанції ухваленим у відповідності до вимог ст.370 КПК України і підстав для його зміни за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні №0004408 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 у той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: судлдя-доповідач: ОСОБА_1