Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________копія:_________
У Х В А Л А
Іменем України

21 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась і проживає у АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України, вважається такою, яка не має судимості, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у рамках кримінального провадження №0004386 за внесеними відомостями до ЄРДР від 21 липня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307 КК України;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисної ОСОБА_5 у рамках даного кримінального провадження інший запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 (тридцять) днів. Строк тримання під вартою встановлено рахувати з моменту затримання підозрюваної, а саме з 13-ї год. 40 хв. 11 лютого 2019 року до 13-ї год. 40 хв. 13 березня 2019 року. Одночасно визначено розмір застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів, що становить 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Також слідчим суддею зазначено, що підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали і, у разі внесення застави, слідчий суддя вирішив покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначено до 13-ї год. 40 хв. 13 березня 2019 року. Крім того, роз`яснено підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі внесенні застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі державної установі «Рівненського слідчий ізолятор». До того ж, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави і, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, слід вважати, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 зазначає, що його підзахисна не погоджується з постановленою ухвалою слідчого судді, позицію якої підтримав захисник, та додатково вказує, що застосований запобіжний захід являється занадто суворим для ОСОБА_5 , оскільки вона не має наміру ухилятися від покладених на неї обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також має намір активно сприяти досудовому розслідуванню. Також додає, що підозрювана ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та вважається не судимою, а тому, на його думку, до його підзахисної можливо на строк досудового розслідування застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого зазначив в ухвалі, що слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307 КК України. Крім того, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, однак після відбування покарання знову підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, непрацююча, джерелом заробітку є грошові кошти, які вона отримує реалізуючи наркотичні засоби, що вказує на відсутність у неї стримуючих чинників особистісно-соціального характеру, то є достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків, впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або продовжуватиме займатись злочинною діяльністю. Між тим, слідчий суддя вказав, що санкція ч.2 ст.307 КК України, тобто одного із злочинів у яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 та його підзахисної ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, та просили її задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід до підозрюваної, міркування прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку постановити ухвалу про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, з таких підстав.

Із матеріалів справи видно, що стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нею злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді обставин.

11 лютого 2019 року ОСОБА_5 була затримана, а 12 лютого 2019 року повідомлено їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307 КК України.

Слідчий, подаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 посилається на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307 КК України, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що можуть настати з її боку, існують, а тому, на думку органу досудового розслідування, застосування більш м`якого запобіжного заходу запобігти вказаним ризикам не зможе.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого та вмотивованого рішення в порядку ст.370 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, керуючись при цьому ст.183 КПК України.

Як встановила колегія суддів апеляційного суду в судовому засіданні, зазначені вимоги закону слідчим суддею в повному обсязі дотримані не були.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскаржуваним судовим рішенням підтверджується, що в порядку ст.178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 , інкримінованих їй кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що їй загрожує, у разі визнання її винуватою у їх вчиненні, а також характерезуючі дані про особу підозрюваної, у їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, що стосується обгрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя знайшов підстави для застосування до неї одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування, однак, на думку колегії суддів, застосовуючи найбільш суворий запобіжний захід до підозрюваної із визначенням розміру застави, слідчим суддею, хоча і було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак не було з`ясовано та не було наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку із чим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Як слідує із ухвали, в основу прийнятого рішення слідчий суддя поклав те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, непрацююча, джерелом заробітку є грошові кошти, які вона отримує реалізуючи наркотичні засоби, а тому є достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, зможе вплинути на свідків, з метою ухилення від кримінальної відповідальності або продовжуватиме займатись злочинною діяльністю.

Також, слідчий суддя вказав, що санкція ч.2 ст.307 КК України, тобто одного із злочинів у яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років.

Між тим, із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, неодружена, хоча має на утриманні 2 (двох) неповнолітніх дітей (7 і 13 років), які на даний час знадяться під опікою її тітки про що вона підтвердила в ході апеляційного розгляду скарги захисника, а також додала, що місцезнаходження їх батька їй не відоме та заявила, що має намір активно сприяти органу досудового розслідування. Вказані обставини прокурором в судовому засіданні не спростовані.

Колегія суддів також враховує те, що ОСОБА_5 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, однак вважається такою, що судимостей не має, про що наголошується в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 , а тому доводи сторони захисту частково підлягають до задоволення, оскільки достатніх підстав для утримування підозрюваної під вартою на час досудового розслідування немає.

При розгляді апеляційної скарги захисника колегія суддів звертає увагу на те, що зміст самого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідає вимогам ст..184 КПК. Зокрема, за вимогами вказаної норми закону клопотання повинно містити і виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, як убачається зі змісту клопотання, викладаючи обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий перерахував тільки назву відповідних процесуальних документів, не розкриваючи їх суть, а щодо обґрунтованості неможливості запобігання ризикам (переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується) шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, послався тільки на міру покарання, яке загрожує підозрюваній, у разі доведення її вини.

Щодо додатків до клопотання, то слідчий до нього не додав жодного витягу з ЄРДР, хоча зробив відповідне посилання.

Тому з огляду на вищевикладене, колегія суддів не погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, а також ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З урахуванням наведеного, ухвала слідчого судді за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , якою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підлягає скасуванню як така, що на переконання колегії суддів, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України із постановленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною, покладених на неї, процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась і проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину,передбаченого ч.1,ч.2 ст.307 КК України, урамках кримінального провадження №0004386 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 30 (тридцять) днів, а саме до 13-го березня 2019 року із забороною їй залишати житло з 22-ї год. до 07-ї год. наступного дня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Дана ухвала підлягає виконанню за місцем проживання підозрюваної, тобто Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області, згідно ч.3 ст.181 КПК України.

В порядку ч.5 ст.181 КПК України, роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися у її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, встановлені у п.п. 1, 2, 3, 4 ч.5 цієї ж статті, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали та строк, покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 17-ї год. 40 хв. 13 березня 2019 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у залі судового засідання негайно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1