Справа № 522/3572/19
Провадження по справі № 1-кп/522/987/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000251 від 08.10.2018р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сережинка Балтського району Одеської області, громадянина України, одруженого, який маж 3-х неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника пункту заправки пальним відділення забезпечення пальним та мастильними матеріалами, у званні «старший мічман», раніше не судимого,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 425 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та проходячи службу на посаді начальника пункту заправки пальним відділення забезпечення пальним та мастильними матеріалами військової частини, тобто будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст.ст. 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 6-12 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, п.п. 3.1.9, 3.2.43 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №300 від 16 липня 1997 року, у період з січня 2018 року по 06 липня 2018 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи реальну можливість належним чином виконувати свої службові обов`язки, за прийманням та видачею, повнотою наявності ввіреного йому майна не слідкував, своєчасний облік матеріальних цінностей, які зберігались на складі пального, не здійснював та їх номенклатурою не володів, правил приймання, зберігання, видачі пального належним чином не дотримувався, неодноразово допускав випадки без документальної видачі пального, видачі пального без здійснення належних замірів кількості виданого майна, внаслідок чого допустив втрату дизельного пального марки «Арктика-4ВО» у кількості 25 110 кг., що заподіяло тяжкі наслідки матеріального характеру на загальну суму 745 013,70 грн., яка у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Крім цього, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та проходячи службу на посаді начальника пункту заправки пальним відділення забезпечення пальним та мастильними матеріалами військової частини, тобто будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в порушення вимог п.п. 6-12 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в першій половині дня6 липня 2018 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою унеможливлення викриття його злочинної недбалості та приховування втрат паливо-мастильних матеріалів, вніс в офіційний документ, тобто у видаткову накладну №274/695 від 6 липня 2018 року, завідомо неправдиві відомості про нібито видачу службовим особам фрегату «Г.Сагайдачний» дизельного пального марки «Арктика-4ВО» у кількості 38 691 кг., що не відповідало дійсності, оскільки фактично було відвантажено 13 581 кг. дизельного пального,

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 425 КК України, та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті, пояснивши, що злочини вчинив за вказаних вище обставин, у вчиненому кається.
Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що в ході досудового розслідування він, 01.03.2019р., добровільно уклав з прокурором військової прокуратури Південного регіону України, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000251 від 08.10.2018р., згідно якої вони просять суд затвердити вказану угоду, та призначити покарання підозрюваному ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення, у вигляді:
-за ч. 3 ст. 425 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 366 КК України у виді двох років обмеження волі.
З урахуванням характеру вчинених злочинів, наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи винного, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України просять суд не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади.
Сторони також дійшли згоди, з урахуванням характеру вчинених злочинів, наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи винного, який має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки, із визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме поклавши на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Також, у даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_3 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, що передбачено ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором військової прокуратури Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_3 від 01.03.2019р., відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 425 КК України:

- за ч. 3 ст. 425 КК України, як недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану;
- за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - по справі немає.
Цивільний позов у справі,- відсутній.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468 - 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду від 01.03.2019р. про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_3 , - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 425 КК України та призначити покарання:
-за ч. 3 ст. 425 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, без позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

07.05.2019