Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
758/3906/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Грабіж.
Надіслано судом: 23.04.2019. Зареєстровано: 24.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 25.04.2019.
Дата набрання законної сили: 24.05.2019
Номер судового провадження: 1-кп/758/695/19
Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3906/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/695/19 ( справа №758/3906/19-к), кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0000936 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, учня 8 класу середньої загально-освітньої школи №68 міста Києва, зареєстрованого та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

особи, до якої застосовуються заходи

виховного характеру - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей

та сім`ї - ОСОБА_7 ,

представника Подільського

РУ ГУ НП України у місті Києві - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Під час судового розгляду встановлено, що 10 грудня 2018 року, близько 12 години, ОСОБА_3 , Особа 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) та Особа 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) перебували за адресою: АДРЕСА_1 та у них виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону, який належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_3 , Особа 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) та Особа 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , Особа 1 та Особа 2 прийшли до приміщення середньої загальноосвітньої школи № 63, що за адресою: м. Київ вулиця Маршала Гречка, 10-А, де дочекались ОСОБА_9 та разом з ним прийшли за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, за вищевказаною адресою, близько 15 годин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, правою рукою вихватив із руки ОСОБА_10 , тобто відкрито викрав, мобільний телефон марки «Meizu M3 Note 16 GB», біло-сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №13-1/203 від 07.02.2019 року на момент вчинення кримінального правопорушення складає 1816 гривень 67 копійок та передав його Особі 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні), який стояв поруч та тим самим висловлював підтримку дій останнього.

Після чого, Особа 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні), реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, з корисливих спонукань, оглянувши вищевказаний мобільний телефон, виявив на ньому захисне блокування та передав його назад ОСОБА_3 для зняття захисного блокування.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, висловив вимогу потерпілому ОСОБА_10 зняти захисне блокування з мобільного телефону. А Особа 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні), в цей час, стояв поруч та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, почав висловлювати погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в залякуванні негайного застосування фізичного насильства до ОСОБА_10 в разі не зняття захисного блокування з телефону, тим самим, своїми діями демонстрував підтримку злочинних дій ОСОБА_3 та Особи 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні).

Після чого, ОСОБА_10 побоюючись погроз застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яким погрожував Особа 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) та сприймаючи їх як реальні, розблокував свій мобільний телефон, який тримав у своїх руках ОСОБА_3 .

В подальшому мобільний телефон марки «Meizu M3 Note 16 GB», біло-сірого кольору ОСОБА_3 передав Особі 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні).

Після чого ОСОБА_3 , Особа 1 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) та Особа 2 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось в іншому кримінальному провадженні) з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а відкрито викраденим мобільним телефоном розпорядились на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1816 гривень 67 копійок.

На час вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 виповнилось 13років, тому відповідно до ст. 22 КК України він не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення.

В своїх показаннях неповнолітній ОСОБА_3 свідчив, що 10 грудня 2018 року, близько 12 годин, він ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували за адресою: АДРЕСА_1 та вони вирішили відкрито викрасти чужий телефон.

Після цього вони прийшли до приміщення середньої загальноосвітньої школи № 63, де дочекались ОСОБА_9 та разом з ним прийшли за адресою: АДРЕСА_2 .

Де він, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, правою рукою вихватив із руки ОСОБА_10 мобільний телефон біло-сірого кольору та передав його ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 , оглянувши вищевказаний мобільний телефон, виявив на ньому захисне блокування та передав йому назад для зняття захисного блокування.

Він висловив вимогу потерпілому ОСОБА_10 зняти захисне блокування з мобільного телефону, а ОСОБА_12 в цей час стояв поруч та почав висловлювати погрози побити ОСОБА_10 в разі не зняття захисного блокування з телефону.

Після цього ОСОБА_10 розблокував свій мобільний телефон, який тримав у своїх руках він ( ОСОБА_3 ).

В подальшому він телефон передав ОСОБА_12 і вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Він погоджукється, що вони спільно завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1816 гривень 67 копійок.

Запевняє, що у вчиненому щиро кається, що більше неправомірних дій вчиняти не буде.

Показання неповнолітнього ОСОБА_13 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 29 липня 2005 року, вбачається, що матір`ю останнього є ОСОБА_6 .

Згідно характеристики з місця проживання та роботи ОСОБА_6 вона характеризується позитивно.

Згідно характеристики неповнолітнього з місця проживання негативна інформація щодо нього відсутня.

Згідно обстеження умов проживання дитини, для ОСОБА_3 створені належні умови проживання.

На обліку в секторі ювенальної превенції Подільського РУ НП України у місті Києві ОСОБА_3 не перебуває.

Оцінюючи зазначене та докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми умиснимидіями,які виразилисьу відкритомувикраденні чужогомайна (грабіж),поєднаному ізпогрозою застосуваннянасильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засідання клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, підтримала, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового злочину.

В судовому засідання неповнолітній ОСОБА_3 проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передання його під нагляд матері не заперечував.

Законний представник неповнолітнього, захисник та представники органів державної влади клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу до неповнолітнього ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15. 05.2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 29 липня 2005 року, вбачається, що матір`ю останнього є ОСОБА_6 .

Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, враховуючи обставини провадження, а також те, що ОСОБА_3 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_3 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, його щире каяття, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме - передача під нагляд матері.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два роки.

Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.2 ст.186 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передання під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два роки.

Ухвала можебути оскарженадо Київськогоапеляційного судупротягом 30днів здня їїпроголошення черезПодільський районнийсуд м.Києва.

СуддяОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...