печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000067 від 03.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань розташованому у м. Києві. Під час досудового розслідування встановлено, що 30.11.2018 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) в приміщенні ресторану «Гаро» що знаходиться по вул. Антоновича, 116 у м. Києві, ОСОБА_7 в ході розмови з раніше наглядно відомим йому ОСОБА_6 повідомив останньому про факт отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що ОСОБА_6 вказав, що оскільки він проходив службу у Збройних Силах України та має сталі, налагоджені зв`язки зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , за надання йому, ОСОБА_6 , неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, він вплине на вказаних службових осіб з метою не призову ОСОБА_7 на строкову військову службу та уникнення негативних наслідків для останнього за неявку до військового комісаріату. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що у разі відмови ОСОБА_7 надати йому обумовлену суму грошових коштів, він, ОСОБА_6 , використовуючи вплив на тих самих службових осіб створить умови для призову ОСОБА_7 на строкову військову службу у найкоротший термін та притягнення останнього до відповідальності за неявку до військового комісаріату. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні. Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, вказав на його необґрунтованість. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000067 від 03.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до положень ч.2 ст. 171 КПК України уклопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якимипотрібноздійснитиарешт майна;2) перелік і види майна, щоналежить арештувати;3) документи, щопідтверджують право власності на майно, щоналежитьарештувати; 4) розміршкоди, завданоїкримінальнимправопорушенням. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про арешт майна повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1