г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/490/18
Номер провадження 1-кп/213/39/19
В И Р О К
Іменем України

08 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

1) 05.10.2010 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2, ст.185 ч.1, ст.70 ч.1, ст.104, ст.76 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

2) 01.03.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 13.12.2012 року по відбуттю покарання;

3) 11.09.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України на 4 місяці арешту;

4) 02.02.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України на 5 місяців арешту, звільнений 06.05.2016 року по відбуттю покарання;

5) 19.01.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік.

6) 23.02.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового приєднання покарань за даним вироком та вироком цього ж суду, від 19.01.2017 року остаточно призначено покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 3 місяці.

7) 15.01.2018 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.125 ч.1, 71,72 КК України до 1 року 6 місяців 30 днів позбавлення волі;

8) 21.02.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового приєднання покарань за даним вироком та вироком цього ж суду, від 15.01.2018 року остаточно призначено покарання 2 роки позбавлення волі,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час перебуває у Криворізькій УВП №3 УДПтС України в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001234 від 16.09.2017 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16.09.2017 року приблизно о 17.30 годині перебуваючи поблизу будинку №30, по вул. Недєліна, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу побачив малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які гуляли поблизу зазначеного будинку, при цьому в руках у ОСОБА_8 знаходився мобільний телефон, який належить батькові ОСОБА_7 - ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, реалізуючи який він, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, підійшовши до малолітнього ОСОБА_8 , відкрито викрав, вихопивши з руки останнього, мобільний телефон «HUAWEI» моделі Y5 II чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №333/18 від 05.02.2018 року становить 2647,58 гривень, котрий був в силіконовому прозорому чохлі, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №333/18 від 05.02.2018 року становить 73,00 гривень, обладнаний захисним склом, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №333/18 від 05.02.2018 року становить 113,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «Київстар», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №333/18 від 05.02.2018 року становить 50,00 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті «MicroSD» 16 gb, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №333/18 від 05.02.2018 року становить 206,00 гривень.

Після цього ОСОБА_3 , не зважаючи на вимоги малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернути майно, що належить ОСОБА_5 , утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, та спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3,089 гривень 58 копійки.

На початку розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 вину визнавав частково, зазначаючи, що телефон у ОСОБА_7 лежав на колінах, звідки він його вільно взяв, а не вихоплював з рук, як зазначено в обвинувальному акті. але в подальшому вину визнав у повному обсязі та повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в лютому місяці 2017 року у його сина був день народження і він подарував йому мобільний телефон. У вересні місяці син, повернувшись з вулиці, повідомив, що в нього вкрали телефон. Зі слів сина, спочатку ОСОБА_3 попросив подзвонити, а потім, оскільки син не давав, вихватив телефон з рук і втік. Телефон йому не повернули, шкоду не відшкодували, тому він підтримує поданий до суду позов в повному обсязі та просить його задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_7 пояснив, що вони з ОСОБА_8 збирали горіхи біля аптеки, де до них підійшов ОСОБА_3 і попросив телефон, щоб зателефонувати. Він дав йому телефон. Так повторювалось тричі. Востаннє він вихопив телефон з рук ОСОБА_9 , який ним користувався, і побіг. ОСОБА_8 не встиг його наздогнати, хоча побіг одразу.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_8 пояснив, що вони з ОСОБА_7 збирали горіхи, де до них підійшов ОСОБА_3 , вихватив телефон ОСОБА_7 з його руки, яка лежала на коліні та швидко втік.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується нижче вказаними доказами, які, кожний окремо, на думку суду є належними, допустимими, достовірними, пов`язаними між собою і є достатніми для визнання ОСОБА_3 винним:

- витягом з ЄРДР від 16.09.2017 року про надходження заяви потерпілого ОСОБА_5 про те, що приблизно о 17.30 годині 16.09.2017 року невідома особа, знаходячись поблизу будинку №30 по вул. Недєліна в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном «HUAWEI У5 ІІ» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебував у користуванні у малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця скоєння злочину зникла (том 2, а.с. 1-3);

- протоколом огляду місця події, під час якого була оглянута ділянка місцевості, розташована неподалік будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено(том 2, а.с. 4-6);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 (том 2 а.с.13) та постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження документу копійї документів на мобільний телефон «HUAWEI У5 ІІ» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (том 2, а.с. 14-15), які підтверджують факт належності телефону потерпілому ОСОБА_5 ;

- поясненнями ОСОБА_3 від 21.11.2017 року (том 2, а.с. 17), який підтвердив факт заволодіння телефоном ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 (том 2 а.с.19-20), який підтвердив факт заволодіння ОСОБА_3 його телефоном;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (т.2 а.с.21,22), який придбав у ОСОБА_3 мобільний телефон «HUAWEI У5 ІІ» чорного кольору, користувався ним і, в подальшому, заклав в ломбард;

- протоколом огляду специфікації до Договорів 1,2 №055173862 від 11.11.2017 року та чеку №15001, які підтверджують факт застави мобільного телефону «HUAWEI У5 ІІ» чорного кольору в ПТ «Ломбард «КОМОД» (т.2 а.с.23,24). Дані документи долучені до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.25,26). В період строку договору застави ОСОБА_10 майно не викупив, тому мобільний телефон було реалізовано (т.2 а.с.31,32);

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_8 (том 2 а.с.3,34), який підтвердив факт заволодіння ОСОБА_3 його телефоном;

- постановою про призначення експертизи та висновком судово-товарознавчої експертизи № 1922 від 22.06.2017 року (том 3, а.с. 41-46);

- постановами про призначення судово-товарознавчої експертизи та висновком експерта №333/18 від 05.02.2018 року (том 2 а.с.35,38-41);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.2 а.с.42-43, 47--49), відповідно до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожний окремо - впізнали ОСОБА_3 як особу, яка 16.09.2017 року знаходилась поблизу будинку №30 по вул. Недєліна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу;

- постановою про призначення амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи від 27.02.2018 року та висновком судово-психіатричного експерта № 59 від 26.02.2018 року про повну осудність ОСОБА_3 (том 1, а.с. 82-85);

- протоколами проведення слідчого експерименту, за якими малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначено місце події та напрямок руху ОСОБА_11 після викрадення мобільного телефону (т.2 а.с.51,52);

- показаннями потерпілого та малолітніх свідків в судовому засіданні (том 1, а.с. 88-89);

- показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_3 , який визнав обставини вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалюючи вирок, суд, в числі іншого, враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виконуючи вимоги ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який не одружений, не працює, характеристика за місцем реєстрації відсутня, оскільки фактично за даною адресою він не проживає (т.2 а.с.70), за медичною допомогою у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» не звертався (т.2 а.с.69), спостерігався лікарем-психіатром з 2006 року з приводу порушення психічного розвитку, в 2012 році знятий з нагляду по виїзду (т.2 а.с.68), згідно висновку судово-психіатричного експерта №59 від 26.02.2018 року ОСОБА_3 в період часу інкримінованого йому правопорушення будь яким психічним захворюванням не страждав і не страждає, за своїм психічним станом мав змогу та на цей час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився на цей час не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру (т.2 а.с.83-85), раніше неодноразово судимий (т.2 а.с.58-59), як на момент вчинення кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні, так і на цей час попередні судимості не зняті і не погашені.

Також, суд враховує, що ОСОБА_3 під час судового розгляду вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить те, що ОСОБА_3 в скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом визнається рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої особи.

Судовий розгляд проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення з урахуванням вимог ст.337 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч.2 ст.186 КК України, достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання новим кримінальним правопорушенням у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Підстав для застосування ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 з цивільним позовом, в якому просить стягнути з обвинуваченого заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3089 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не оспорював розмір матеріальної та моральної шкоди.

Суд, вислухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільних позовів дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Крім того в силу вимог ч.ч.1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та упущена вигода.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом з достовірністю встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому була заподіяна матеріальна та моральна шкода, тому в силу вимог ст.ст. 1166, 1177 ЦК України вказана шкода повинна бути відшкодована особою, що вчинила злочин, тобто ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 по даному вироку обраховувати з 24 жовтня 2017 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3089 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, а всього - 6089 (шість тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Матеріали кримінального провадження №0001234 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/490/18 (пр. №1-кп/213/39/19).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .