КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 лютого 2019 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 17 січня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з одночасним визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 440 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що підозрюваний не надав доказів на підтвердження працевлаштування, та наявності на утриманні малолітнього ОСОБА_10 , а також те, що ОСОБА_5 заволодів чужим майном насильницьким способом де прослідковується повторність вчинення кримінального правопорушення у спосіб, який ним вже застосовувався, та за яке підозрюваний вже відбув покарання.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 рокута ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити мінімальний розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Зокрема, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а також неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Так, захисник зазначає, що підозрюваний щиро кається у скоєному, свою вину повністю визнає, зі слідством співпрацює, має постійне місце проживання у м. Києві, разом з цивільною дружиною та її сином, якого підозрюваний виховує як рідного. При цьому, родина несе постійні витрати на оплату дитячого садочка, за оренду квартири, і однієї заробітної плати цивільної дружини на це не вистачить. Зважаючи на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, на переконання захисника відсутній ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду. Також, захисник вважає, що підозрюваний не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Крім того, підозрюваний не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення, і протилежному не має доказів.
Також автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що підозрюваний не офіційно працює будівельником, однак у зв`язку з тимчасовою втратою офіційного заробітку, останній не має можливості внести заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000883, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
04 лютого 2019 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Наступного дня, тобто 05 лютого 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні повторного, відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
05 лютого 2019 року слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року вказане клопотання слідчого було задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і погоджується з ним, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, а також інші дані про особу ОСОБА_5 , в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 , і це не оспорюється стороною захисту.

Також, колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором, всупереч доводам захисника доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При тому, слідчим суддею в достатній мірі було вивчено питання щодо застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, однак за результатами його вивчення не було встановлено достатніх для цього підстав.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_5 , під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Доводи захисника про те, що підозрюваний щиро кається у скоєному, свою вину повністю визнає, зі слідством співпрацює, має постійне місце проживання у м. Києві, разом з цивільною дружиною та її сином, якого підозрюваний виховує як рідного, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що матеріалами провадження не доведено наступні ризики: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні проваджені, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказані ризики на зазначав.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя, також всупереч доводам апеляційної скарги, та відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин провадження та кримінального правопорушення, визначив заставу у мінімальному розмірі визначеному щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з одночасним визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 440 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1464/2019 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1