Справа № 131/238/18
Провадження № 1-кп/131/16/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 06.02.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, судимого Вінницьким міським судом Вінницької області 23.11.2017 року за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 29.05.2018 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, 28.11.2018 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 близько 22.00 ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна, достовірно знаючи, що в будинку ніхто не проживає, прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , за яким доглядає ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_2 з метою викрадення майна, яке зберігається у приміщеннях домогосподарства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь ОСОБА_3 підійшов до одного із підсобних приміщень, впевнився що за ним ніхто не спостерігає, відчинив металеву скобу (гачок), на яку закривались вхідні двері підсобного приміщення та умисно, таємно проник всередину.

Оглянувши приміщення підсобного приміщення, ОСОБА_3 виявив велосипед марки «Аіст» жовтогарячого кольору, який він вирішив таємно викрасти.

Взявши даний велосипед ОСОБА_3 залишив підсобне приміщення та пішов з викраденим велосипедом до приміщення старої аптеки, що в АДРЕСА_1 , де заховав викрадений велосипед у підвалі та мав на меті використовувати його у власних цілях, тим самим розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно висновку експерта № 1037/18-21 від 14.02.2018 вартість бувшого у використанні велосипеда марки «Аіст», станом на 02.02.2018 становить 486,20 (чотириста вісімдесят шість) грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , на суму 486,20 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному інкримінованому йому злочині при зазначених вище обставинах визнав повністю.

Зокрема обвинувачений суду надав наступні покази, що 02.02.2018, близько 22.00 прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , за яким доглядає ОСОБА_5 , оскільки знав, що там ніхто не проживає та мав мету викрадення майна, яке зберігається у приміщеннях домогосподарства. Підійшовши до одного із підсобних приміщень, він відчинив металеву скобу (гачок), на яку закривались вхідні двері підсобного приміщення та проник всередину де побачив опертий на стіну велосипед марки «Аіст» жовтогарячого кольору, який він викрав та заховав його у підвалі старої аптеки, що в АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що в лютому 2018 року виявив крадіжку велосипеда «Аіст» жовтогарячого кольору з підсобного приміщення домогосподарства в АДРЕСА_3 , після чого звернувся до поліції.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши їм вимоги, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що відомості за вказаним фактом зареєстровані у встановленому порядку 06.02.2018, що підтверджується витягом з ЄРДР.

У ході розгляду кримінального провадження судом досліджено надані стороною обвинувачення докази, що характеризують особу обвинуваченого. Так, досліджено довідку Іллінецької ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; довідку інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області щодо судимості, згідно якої ОСОБА_3 не одноразово судимий, останній раз 28.11.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, ст. 71 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі, що підтверджується вироком Липовецького районного суду від 28.11.2018; довідку-характеристику Жорнищенського старостинського округу, згідно якої обвинувачений характеризується позитивно.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого та потерпілого.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного. Також судом враховується той факт, що ОСОБА_3 не одноразово судимий, на шлях виправлення не став та фактично вчинив новий злочин під час іспитового строку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, пом`якшуючі покарання обставини, характеристику з місця проживання, та те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та його перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100. 124 КПК України.

Судом встановлено, що в рамках даного кримінального провадження

запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Ухвалою Іллінецького районного суду від 08.02.2018 накладено арешт на майно, питання про який суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 70 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років та шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, призначити

ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, урахувавши вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь

держави витрати на залучення експерта в сумі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме: велосипед марки «Аіст» бувший у використанні повернути потерпілому ОСОБА_5 . Арешт на вказане майно скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: