Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 січня 2019 року,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому цілодобово залишати житло, крім як для виконання обов`язків обумовлених даним кримінальним провадженням, до 03 березня 2019 року.
Застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в ухвалі вказав, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, суд вважає, що до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним двй, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 січня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор вважає вказане рішення слідчого судді незаконним та необгрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт посилається на те, що судом не враховано ризики, передбачені ст.177 КПК України, не враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також те, що ОСОБА_6 , може перешкоджати кримінальному правопорушенню.
На думку прокурора, суд, обираючи більш м`ягкий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не врахував ризики щодо незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих та свідків шляхом погроз.
Як стверджує сторона обвинувачення, слідчим суддею при прийняті рішення неналежно надано оцінку тому факту, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло 2 молоді людини, а тому він є суспільно небезпечною особою, схильною до вчинення правопорушень.
Прокурор вважає, що забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, шляхом застосування більш м`ягкого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, неможливо.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, групою слідчих СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000002, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 02 січня 2019 року, приблизно о 19 годині 25 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_6 , керуючи автобусом БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ст. Бандери в м. Рівне зі сторони вул. Д. Галицького в напрямку вул. Відінська, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пунктів 12.1. та 18.1. Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2. та дорожньою розміткою 1.14.1, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішоходів, які по вказаному нерегульованому пішохідному переході зліва направо по ходу руху транспортного засобу перетинали проїзну частину та допустив наїзд на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 від отриманих травм згинув на місці події, а пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких померла в Рівненській міській лікарні, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_6 вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху, що вимагає від водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
02 січня 2019 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, громадянин України, українець, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 . Фактичний час затримання 02.01.2019 року о 22 год. 20 хв.
03 січня 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому цілодобово залишати житло, крім як для виконання обов`язків обумовлених даним кримінальним провадженням, до 03 березня 2019 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
З ухвали суду та запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора, підозрюваного та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має визначене місце проживання, а тому застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст.177, 178 КПК України, п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Що стосується посилань слідчого, в клопотанні про застосування запобіжного заходу, та прокурора, в своїй апеляційній скарзі, на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику щодо незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, то вони є непереконливими, оскільки жодних доказів на підтвердження даного твердження стороною обвинувачення надано не було.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому цілодобово залишати житло, крім як для виконання обов`язків обумовлених даним кримінальним провадженням, до 03 березня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3