Єдиний унікальний номер 185/1590/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року . м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000029 від 05.01.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
12.03.2015 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 309 ч.1, ст. 263 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України до 3 років 6 місяці позбавлення волі. 31.10.2017 року умовно-достроково був звільнений з Синельниківської виправної колонії № 94, з невідбутим терміном 10 місяців 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимий, останній раз 12 березня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 309 ч.1, ст. 263 ч. 1, ст. 185 ч.2 КК України до 3 років 6 місяці позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.
Так, 30 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області у відношення ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборонено виходити з помешкання з 22.00 до 06.00 години, заборонено виїзд за межі району без дозволу РВ, з`являтись у РВ для реєстрації 4 рази на місяць, заборонено відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
31 жовтня 2017 року начальник Синельниківської виправної колонії № 94 ознайомив ОСОБА_3 з постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду та зобов`язав останнього прибути і зареєструватися в триденний термін в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області , але не пізніше 03 листопада 2017 року.
Крім того, в день звільнення ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС.
Після звільнення ОСОБА_3 прибув на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , але на облік до Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область місто Павлоград вулиця Шевченко, 51, з`явився лише 07 листопада 2017 року. Потім з`явився на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 14 листопада 2017 року та 21 листопада 2017 року.
З грудня 2017 року ОСОБА_3 без поважних причин перестав з`являтися на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та став переховуватися від співробітників поліції, а також самовільно без дозволу начальника Павлоградського відділу поліції змінив місце проживання і став проживати з грудня 2017 року по вересень 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , а в подальшому з вересня 2018 року по січень 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив правила адміністративного нагляду та обмеження встановлені Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
В подальшому, ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконати покладені на нього зобов`язання, без поважної причини, проігнорувавши їх, тобто перестав з`являтись на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та самовільно змінив місце мешкання.
Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, не ставлячидо відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на його ухвалою Синельниківського міськрайоннсго суду Дніпропетровської області обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі дії, яка виразилась у самовільному залишенні місця мешкання без поважної причини з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому встановленні судом, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду.
Однак, ОСОБА_3 ігнорував вимоги законодавства, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, про зміну свого місця мешкання не повідомив та на відмінки до відповідного органу не з`являвся, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно у відношенні нього був встановлений адміністративний нагляд терміном на один рік, який він порушив. У скоєному щиро кається.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Його дії кваліфікуються за ст. 395 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст. 395 КК України у вигляді арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року, за яким він був засуджений до покарання у виді позбавлення волі до 3 років 6 місяців, оскільки останній вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення з невідбутим терміном 10 місяців 16 днів.

На підставі ч.1 ст. 72 КК України слід перевести призначене покарання у вигляді арешту на позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за вироком, частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року, та остаточно до відбування визначити покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці на позбавлення волі строком на 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .