КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Запобіжний захід ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 01.01.2018 року близько 01 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ChevroletAveo»,д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області по вул. Балукова в напрямку с. Тарасівка, порушив вимоги п.п. 1.3,1.5, 2.3 «б», 8.7.3 (д), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на нерегульованому перехресті вулиць Балукова - Мічуріна, перед яким транспортний засіб, що їхав у суміжній смузі попереду зменшував швидкість, ОСОБА_6 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого вчинив наїзд на ОСОБА_10 .

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 21/Д від 26.02.2018 року в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п. 1.3,1.5, 2.3 «б», 8.7.3 (д), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України стало причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Не погоджуючись із рішенням суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року в частині призначеного покарання та просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі або застосувати положення ст. 75 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що під час судового розгляду справи суд першої інстанції не врахував, його щире каяття у вчиненому злочині, те, що він попросив пробачення у потерпілого, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку. З урахуванням наведених обставин, на думку апелянта, призначене йому покарання є занадто суворим, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання; прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювались, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є правильною.

Доводи обвинуваченого щодо наявності підстав для зміни вироку та призначення покарання, не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше не судимий, а також відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого, який переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, завдану шкоду потерпілому не відшкодував, - обґрунтовано призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а також дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Отже, судом першої інстанції ОСОБА_6 призначене покарання з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм видом і розміром є справедливим.

Колегія суддів, не вбачаючи підстав для призначення покарання, непов`язаного з триманням під вартою, а також звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком, погоджується з висновками суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченогосуд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, фактично врахував усі обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 як законний необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, як необґрунтовану без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

_____________ _____________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/824/930/2019 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1