Справа № 185/2307/19
Провадження № 1-кп/185/452/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2019 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої
розглядається клопотання- ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, складеному у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 12 жовтня 2018 року за № 0002061 щодо,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента І го курсу Павлоградсього коледжу Національного технічного університету «Дніпропетровська політехніка», не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 125 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду із даним клопотанням, в якому просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, передачі під нагляд батька строком на один рік, із забороною перебування поза житловим приміщенням за місцем його проживання у вечірній час із 21.00 години до 06.00 години на строк один рік, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 125 КК України, та яке мало місце 09 серпня 2018 року. В зазначений день, близько 14.20 год., коли ОСОБА_4 знаходився біля приміщення колишнього банку «Аваль», розташованого за адресою: будинок № 13 по проспекту Шахтобудівників в м. Павлограді Дніпропетровської області, де стояв та розмовляв з невідомим йому ОСОБА_6 , під час спілкування між останніми виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 підійшов ближче до ОСОБА_6 та, стоячи навпроти останнього, наніс йому умисно один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме, в ділянку лівої сторони носу, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ зі струсом головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням уламків, гематому та садна лівого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж шести днів, але не більше як три тижні.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 09 серпня 2018 року під час словесної суперечки з ОСОБА_6 наніс останньому один удар кулаком в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. Щиро розкаявся у вчиненому.

09 квітня 2019 року під час підготовчого судового засідання до суду надійшло узгоджене з потерпілим клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , яке було підтримане в судовому засіданні, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , в зв`язку з її відмовою від обвинувачення. Зазначає, що завдана шкода їм відшкодована в повному обсязі, претензій до ОСОБА_4 та його батьків не мають.

Неповнолітній потерпілий та адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання законного представника підтримали та просили кримінальне провадження закрити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та інших учасників розгляду справи, які не заперечували щодо відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру, враховуючи відмову потерпілого від обвинувачення, суд вважає заявлене клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

В силу ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 2 КК України розпочинається лише на підставі заяви потерпілого і є формою приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення закривається, якщо потерпіла особа відмовилася від підтримання його.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Статтею 501 КПК України визначено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

З огляду на вищезазначене та враховуючи факт відмови потерпілого від обвинувачення, суд доходить висновку про відмову в застосуванні заходів виховного характеру щодо неповнолітнього та можливості закриття провадження по даному кримінальному правопорушенню.

Керуючись п.7 ч.2 ст.284, ст.288, ст. 314, 372, 392, 395, 477, 500, 501 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в застосуванні примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_4 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1