УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003013 від 27.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.11.2018, приблизно о 07 год. 00 хв., більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_3 знаходився у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же час, у Тагучі Кен, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , яка являється його співмешканкою, та яка також знаходилась у приміщенні вищевказаної квартири.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, знаходячись у приміщенні квартири, взяв із землі металевий предмет, ззовні схожий та гантелю та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 вказаним предметом декілька ударів в область голови, спричинивши тим самим потерпілій наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носа, перелом медіальних стінок обох орбіт, перелом передньої стінки гайморових пазух.

Після скоєння кримінального правопорушення Тагучі Кен з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а потерпіла ОСОБА_4 з вказаними тілесними ушкодженнями була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня № 1», де їй була надана невідкладна медична допомога.

Згідно ст. 170 ч. 1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ст. 170 ч. 3 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ст. 170 ч. 5 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вилучені речі, предмети мають значення для дослідження обставин використання при вчинені кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, а також можуть свідчити про вчинення інших правопорушень.

Отже, згідно ст. 98 ч. 1 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що розголошення відомостей про обставини кримінального провадження може призвести до розголошення відомостей досудового розслідування та негативних наслідків, прошу розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власників вищевказаних речей, предметів та документів та їх представників.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-три змиви речовини бурого кольору;

-серветка з нашаруванням речовини бурого кольору;

-ковдра зі слідами речовини бурого кольору;

-мобільний телефон марки «Ксіомі»;

-металевий предмет ззовні схожий на гантелю;

-два змиви з рук Тагучі Кен.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

30.11.2018