КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Алчевськ Луганської області, з вищою освітою, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 грудня 2018 року.
Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, в яких він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ризики не зменшились, продовжують існувати, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу та доповнення до неї в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді винесеною із суттєвими порушеннями положень діючого кримінального процесуального законодавства України та норм міжнародного права.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б обґрунтовували підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255 КК України.

Зазначає про те, що слідчий суддя невірно надав оцінку доказам, наданим стороною обвинувачення в контексті оголошеної підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та не оцінив докази надані стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважає, що орган досудового розслідування належним чином не довів участь підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів, його дії як учасника, а також застосував невірну кваліфікацію.

Звертає увагу на те, що з моменту затримання ОСОБА_6 органом досудового розслідування не проводяться необхідні слідчі дії за його участю, в тому числі ініційовані стороною захисту, що свідчить про затягування строків тримання під вартою ОСОБА_6 .

Вказує, що з урахуванням тривалого часу досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України значно зменшились, оскільки більшість слідчих дій було проведено, крім того слідством на його думку встановлено осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Також, як вважає автор апеляційної скарги, слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, є оперуповноваженим ГУ НП в Київській області, воїном АТО, учасником бойових дій, постійно проживає зі своєю дружиною, отже має міцні соціальні зв`язки.

На думку захисника, слідчий суддя, задовольняючи клопотання сторони обвинувачення, не дослідив дані, які підтверджують, що прокурором не було доведено обставини, вказані у ч. 3 ст. 199 КПК України. Зокрема, у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою взагалі не зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, більше того зазначені у клопотанні ризики є ідентичним тим, що зазначені у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про формальність клопотання.

З огляду на викладене вважає, що слідчим суддею не досліджено матеріали справи в повному обсязі та не враховано всі підстави, які мають бути враховані під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх доводів, адвокат посилається також на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення "Єлоєв проти України", "Харченко проти України" щодо обґрунтованості підозри та даних про особу підозрюваного, також на рішення по справі "Фельдман проти України", "Буров проти України" щодо наявності ризиків, "Панченко проти України" щодо врахування тяжкості злочину, тощо.

В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що у сторони захисту є всі підстави стверджувати, що у даному кримінальному провадженні розподіл справи №757/51719/18-к проведений з порушенням порядку автоматизованого розподілу справ, встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України. Зокрема, відповідно до звіту про автоматизований розподіл судової справи №757/51719/18-к між суддями Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2018 року слідчого суддю у праві №757/51719/18-к обрано з поєднаної справи №757/51717/18-к, яку було визначено у системі АСДС як основну. Так, слідчим суддею у справі №757/51719/18-к був визначений суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 . При цьому, вибір слідчого судді для розгляду даного клопотання здійснювався між двома суддями Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що на думку сторони захисту є порушенням, оскільки інші судді були виключені зі списку без наявності законних підстав. Як стверджує захисник, затверджені у Печерському районному суді м. Києва графіки чергувань слідчих суддів не передбачені законом та є втручанням у роботу АСДС, у зв`язку з чим вважає, що було сформовано незаконний склад суду для розгляду клопотання прокурора. З урахуванням викладеного вважає, що був порушений автоматизований розподіл справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Окрім цього вказує, що кримінальне провадження №0008030 від 16.09.2014 року не відноситься до категорії справ, у яких процесуальне керівництво може здійснювати військова прокуратура.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисників щодо обставин викладених в апеляційній скарзі з доповненнями, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 і ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

16.05.2018 року ОСОБА_6 затриманий на підставі п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України та його злочинна діяльність припинена.
16.05.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

18.05.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2018 року, без визначення застави.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, постановою заступника Генерального прокурора - Головним військовим прокурором продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 року до шести місяців, тобто до 16.11.2018 року.

11.07.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 04.09.2018 року.

29.08.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 27.10.2018 року.

Постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора від 18.10.2018 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 16.05.2019.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від слідства та/або суду, приховати, спотворити або знищити докази, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного, зокрема вік та стан здоров`я, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Так слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

Питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою (Феррарі-Браво проти Італії).

Доводи апеляційної скарги в частині порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою були ретельно перевірені колегією суддів. Згідно проведеної з цього приводу в Печерському районному суді м. Києва перевірки розподіл всіх видів клопотань органів досудового розслідування та учасників кримінального провадження здійснюється в день надходження автоматизованою системою розподілу справ (далі АСДС) між всіма черговими у поточний день слідчими суддями, відповідно до затвердженого головою суду графіку чергування. В день чергування після розподілу першого клопотання за номером кримінального провадження до розгляду конкретному слідчому судді, всі інші клопотання у даному кримінальному провадженні в цей день, відповідно до п. 2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції від 15.09.2016) та рішення зборів суддів Печерського районного суду м. Києва розподіляються системою раніше визначеному слідчому судді.
23 жовтня 2018 року матеріали проваджень № 757/51717/18-к, № 757/51719/18-к розподілялись згідно вищевказаного порядку. Відповідно до затвердженого головою суду графіку чергування в жовтні 2018 року, 23 жовтня 2018 року черговими слідчими суддями були: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , при цьому судді ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 виключені з зазначених у звіті причин, у зв`язку з чим, автоматичний розподіл провадження № 757/51717/18-к здійснювався між двома черговими суддями ОСОБА_24 та ОСОБА_11 .
Таким чином, відповідно до даних указаних звітів слідчий суддя ОСОБА_18 для розгляду провадження № 757/51717/18-к визначений автоматично, а провадження № 757/51719/18-к передано АСДС слідчому судді ОСОБА_25 як раніше визначеному складу суду. Будь - які дані про порушення порядку автоматичного розподілу судових справ у суду відсутні (том 3 а.с. 187-189).
Посилання захисника на неможливість здійснення процесуального керівництва у даному провадженні прокурорами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України не грунтується на положеннях КПК України.

Всі інші обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим на час його постановлення, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі з доповненнями, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 грудня 2018 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/278/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1