Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2914/18
Провадження № 1-кп/209/139/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2019 р. року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 209/2914/18 (провадження № 1-кп/209/139/19), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 08 серпня 2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має вищу освіту, не одружений, працює машиністом розливочної машини на ПАО "ДМК", зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 згідно виконавчого листа № 2-810, виданого 09.04.2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 29.12.2008 року.
Однак, ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим, маючи можливість офіційно працевлаштуватися та виконувати рішення суду, офіційно не працював, аліменти на утримання доньки не сплачує, ніякої іншої допомоги у вигляді продуктів харчування, одягу дітям не надає, участі у вихованні дитини не приймає, заборгованість по сплаті аліментів станом на 06.06.2018 року, складає 9535,63 грн.
ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з виконавчим листом та рішенням суду аліменти не виплачував, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів. Також, ОСОБА_5 неодноразово викликався в Дніпровський відділ ДВС м. Кам`янське та був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за невиплату аліментів, однак до теперішнього часу аліменти не сплачує.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що йому відомо про винесення рішення про сплату аліментів в розмірі 1/6 части від всіх видів заробітку на утримання доньки. В 2017 році він вирішив змінити рід занять, спробувати себе в іншому напрямку. Але нічого не вийшло. Тому, він не міг сплачувати аліменти. На даний час він влаштувався офіційно, з нього стягуються аліменти. Заборгованість вже майже погасив повністю.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 борг по аліментам повністю не погасив. Мав можливість сплачувати аліменти, але цього не робив. Бо коли, він звільнився офіційно, то працював без оформлення і мав дохід. Крім того, він продав свою квартиру і міг погасити борг . На суворій мірі покарання не наполягає, не заперечує проти застосування до обвинуваченого умовного терміну.
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої щодо міри покарання визнавши недоцільним дослідження доказів.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і його умисні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України,враховує думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого , який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відтак відсутні сумніви в його осудності, позитивно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, на думку органу пробації ОСОБА_5 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого , орган пробації вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо, суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на останнього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
З урахуванням викладеного, обставин і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України відсутні.
Керуючись ст.370,371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України , а саме : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1