Справа № 333/6863/18
Провадження № 1-кп/333/262/19
УХВАЛА

18 січня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Запоріжжі, українки, громадянки України, не працюючої, освіта середня, не заміжня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що можливі свідки або очевидці відсутні, а тому її дії залишаться ніким не поміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Samsung GT E2121B» в корпусі чорного кольору, вартістю 420 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_4 .

У подальшому, ОСОБА_5 разом із викраденим майном покинула місце скоєння злочину та розпорядилася мобільним телефоном ОСОБА_4 на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 420 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнала себе винуватою у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, у кримінальному провадженні відсутній цивільний позов, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий і обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитана обвинуваченою, ОСОБА_5 пояснила, що з ОСОБА_4 знайома близько 5-6 років, знаходилися у дружніх стосунках. В ніч на 29.11.2018 року вона залишилася у потерпілого ночувати за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 , так як знаходилася у стані алкогольного сп`яніння і не хотіла у такому стані повертатися додому. 29.11.2018 року, приблизно о 12-00 годині, коли вона проснулася, побачила, що потерпілий відсутній, тому вона зібрала свої речі та викрала мобільний телефон ОСОБА_4 і пішла додому. У подальшому до неї додому приїхали працівники поліції, які і вилучили мобільний телефон потерпілого. На цей час вони з потерпілим не спілкуються, вона мешкає вдома з батьком, який є інвалідом 2 групи та без її допомоги не може себе забезпечувати, тобто фактично на її утриманні та піклуванні знаходиться батько. У скоєному щиросердне розкаюється та просить вибачення у потерпілого.
Допитаний потерпілим ОСОБА_4 повністю підтвердив показання ОСОБА_5 з приводу викрадення його майна та зазначив, що він жодних претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченої не має та не бажає, щоб ОСОБА_5 притягали до кримінальної відповідальності. З потерпілою після скоєного злочину не спілкується.

У подальшому, прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що на цей час злочин, у якому ОСОБА_5 обвинувачується перестав бути суспільно небезпечним, змінилася сама обстановка, що сприяла скоєнню злочину. Обвинувачена свою вину у скоєному злочину визнала у повному обсязі, матеріальної і моральної шкоди її діями спричинено не було, злочин скоїла вперше, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачена підтримала клопотання прокурора про звільнення і просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Вислухавши думку обвинуваченого, потерпілого, прокурора, розглянувши заявлене прокурором ОСОБА_3 клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.
Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ст.48 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільної небезпечною.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року відповідно до ст. 48 КК України передбачено два самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.
При цьому необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних та інших процесах у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства установи, організації та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначилися на її суспільній небезпечності.
Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
На час розгляду кримінального провадження, прокурором і обвинуваченою не доведено, що існує будь-яка зміна обстановки, яка свідчить про те, що вчинене ОСОБА_5 діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, стало суспільно небезпечним, тому відсутня відповідна підстава для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України.

Разом із тим, на думку суду, факт знайомства та перебування обвинуваченою у певних відносинах з потерпілим це саме та умова, яка значною мірою стала підставою для скоєння ОСОБА_5 злочину. На теперішній час обвинувачена і потерпілий не спілкуються, обвинувачена постійно знаходиться вдома, так як піклується за своїм батьком, який є інвалідом 2 групи. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать про зміну обстановки навколо ОСОБА_5 та виключають можливість скоєння останньою нових злочинів.
Крім того, при прийнятті рішення суд враховує поведінку обвинуваченої після скоєння злочину: визнання своєї вини у скоєному злочину у повному обсязі та щире каяття.
Також, суд приймає до уваги характеризуючі особистість обвинуваченої обставини: має на утриманні батька, інваліда 2 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на цей час можливо визнати такою, яка перестала бути суспільно небезпечною, тому що вона сама і обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення обвинуваченою нового злочину.

З урахуванням зазначеного висновку та того факту, що ОСОБА_5 злочин вчинила вперше і злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 2,6 ст.284 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченою клопотанням не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Судом встановлено, що постановою слідчого від 01.12.2018 року мобільний телефон «Samsung GT E2121B» в корпусі чорного кольору, який був викрадений ОСОБА_5 , визнано речовим доказом.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Отже, викрадене майно, яке під час досудового розслідування було передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області необхідно повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ч.ч.2,6 ст.284, ст.ст. 100, 372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття відносно останньої кримінального провадження задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.48 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України закрити.
Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung GT E2121B» в корпусі чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1