ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/436/17 Номер провадження 11-кп/814/51/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.ст. 311 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 7 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, інваліда ІІ групи,
визнано винним та засуджено за:

за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.311 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш сувогоро покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що в серпні 2014 року, перебуваючи на ставку поблизу вул. Кононівська в м. Лубни Полтавської області, він помітив дикорослі рослини коноплі, та достовірно знаючи, що конопля є наркотиковмісною рослиною, зірвав кілька стебел, тим самим незаконно придбавши наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, переніс їх до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де обірвав та подрібнив листя коноплі, тим самим незаконно виготовивши та зберігаючи наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
Крім цього на початку січня 2017 року ОСОБА_7 з метою виготовлення наркотичного засобу - опію ацетильованого, усвідомлюючи спільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ринку в м. Лубни Полтавської області придбав 17 упаковок зерен маку та розчинник з кислотами «Растворитель 646», «Оцет», які переніс до квартири за вищевказаною адресою, де в подальшому з їх використанням на кухні незаконно виготовив опій ацетильований, який потім незаконно зберігав у медичних шприцах для власного вживання без мети збуту».
24.01.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , працівниками правоохоронних органів було проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено: паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному' та подрібненому стані, полімерний пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, які згідно висновку судової хімічної експертизи №273 від 30.01.2017 року являються особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,445 г. та 48,44 г. відповідно; 7 медичних шприців в яких знаходилась рідина світло-коричневого кольору, що згідно висновку судової хімічної кспертизи №276 від 30.01.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,863 г. та 1,200 г. відповідно; 7 упаковок зерен маку, серед яких у відповідності до висновку судової хімічної кспертизи №275 від 30.01.2017 року виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому, масою в перерахунку на суху речовину 344,487 г., які ОСОБА_7 незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.
Крім цього, влітку 2015 року ОСОБА_7 на території ремонтно-машинного зводу, що розташований за адресою м. Лубни, проспект Володимирськиїй. 16" Полтавської області помітив скляну ємкість із прозорою рідиною та різким запахом оцту, розуміючи, що дана речовина є прекурсором - ангідридом оцтової кислоти. Василенко, з метою подальшого використання прекурсору для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого, переніс його до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
24.01.2017року за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , працівниками правоохоронних органів було проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20 л., в якому у відповідності до висновку судової хімічної експертизи №276 від 30.01.2017 оку знаходиться прозора рідина - ангідрид оцтової кислоти, що віднесений до рекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, загальною масою - ангідриду оцтової кислоти 8,226 г., який відповідно до наказу МОЗ 6188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо еликих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які заходяться у незаконному обігу» відносяться до великих розмірів прекурсорів, що заходяться у незаконному обігу, який ОСОБА_7 незаконно зберігав з метою використання для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого для власного вживання без мети збуту.
В апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні ним вищевказаних кримінальних правопорушень та фактичні обставини справи, просить вирок суду щодо останнього скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосуванням закону, який не підлягав застосуванню при призначенні покарання, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вважає, що судом безпідставно застосовано інститут звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та, як наслідок, призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зокрема вказує, що ОСОБА_7 вчинив два умисні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, передбачені ч.І ст.309 КК України та ч.2 ст.311 КК України, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до трьох років та від 2 до 5 років відповідно.
Обвинувачений, хоча є особою працездатного віку, однак суспільно- корисною працею не зайнятий. Усвідомлюючи залежність від наркотичних засобів, про що обвинувачений повідомив в ході судового засідання, лікування не розпочинав, наркотичні засоби вживав протягом близько двох років, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Зазначає, що судом, при призначенні обвинуваченому покарання, не у повній мірі враховано тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, покази обвинуваченого у суді, які характеризують його особу. Таким чином, рішення суду про залишення ОСОБА_7 на волі, внаслідок застосування ст.75 КК України, негативно впливає на досягнення мети кримінального покарання, не сприяє виправленню засудженого, запобіганню вчинення ним нових злочинів, і, враховуючи викладене, не відповідає вимогам п.2 ст.65 КК України.
Просить вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.І ст.309, ч.2 ст.311 КК України, та призначити покарання: за ч.І ст.309 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України - у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно засудити до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду щодо нього залишити без зміни, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та за ч.2 ст. 311КК України, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, у великих розмірах і також в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і обране з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, відсутністю тяжких наслідків, обставин справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема визнання вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, а також судом враховано особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання за яким характеризується виключно позитивно, згідно медичного висновку страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, працездатний, потребує лікування від наркоманії,
Крім того, місцевий суд, враховуючи мету покарання визначену ст.50 КК України та взявши до уваги досудову доповідь органу пробаці ( а.с.35), який враховуючи низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), дійшов правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без реального відбуття ним покарання та звільнив його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку колегії суддів, обране місцевим судом ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів, а тому підстав для його посилення не вбачається.
За даних обставин, колегія суддів, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 405 ,407, 418 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 7 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4