Справа № 514/1082/18 Провадження № 1-кп/492/22/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Арцизький районний суд Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання, у якому просив суд не досліджувати у судовому засіданні та не визнавати доказами: протокол проведення слідчого експерименту від 10.07.2018 року зі свідком ОСОБА_6 ; протокол проведення слідчого експерименту від 10.07.2018 року зі свідком ОСОБА_7 ; протокол проведення слідчого експерименту від 10.07.2018 року зі свідком ОСОБА_8 ; носій інформації з відеозаписами слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У вказаному клопотанні захисник-адвокат посилається на те, що всудових засіданнях свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є матір`ю та рідним братом обвинуваченого ОСОБА_5 відмовились давати показання, скориставшись правом наданим ст. 63 Конституції України, ст. 66 KПK України, тобто суд безпосередньо в судовому засіданні не отримував жодних показань від цих свідків, що є порушенням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів встановленого ст. 23 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявлене клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання.
Суд, вислухавши обґрунтування захисника-адвоката, обвинуваченого який підтримав клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали, якими захисник-адвокат обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступних висновків.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Разом з тим, заявлений в клопотанні доказ, що просить визнати недопустимим захисник, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
Крім того суд звертає увагу що в розумінні ст. 23 КПК України безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону особисто дослідити в судовому засіданні всі зібрані у кримінальному провадженні докази шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й демонстрації відеозапису. Правило про безпосередність дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні покликане забезпечити пряме, вільне від суб`єктивного впливу осіб, які провадили досудове розслідування, сприйняття учасниками судового провадження (перш за все судом) всіх обставин кримінального провадження. Безпосереднє дослідження всіх доказів у судовому засіданні є важливою умовою їх одностайного сприйняття судом та іншими учасниками судового провадження, засобом усунення сумнівів і неясносте.

Суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин та оскілки клопотанням захисник-адвокат ОСОБА_4 ставиться питання щодо вирішення питання допустимості доказів, яке суд має вирішувати під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та на даній стадії судового розгляду у суду відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказу, на який вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу неналежним та недопустимим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1