Номер справи 289/2204/18
Номер провадження 1-кс/289/592/18
Рядок статистичного звіту:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду в Житомирській області

ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

предст. власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль з автопричепом та лісопродукцію ,в межах розслідування кримінального провадження №0000604, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в межах розслідування кримінального провадження №0000604, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна.

Як зазначив слідчий в клопотанні 15 листопада 2018 року біля 18-00 год., на стаціонарному посту поліції на автодорозі "Київ-Чоп" в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, був зупинений сідловий тягач - "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що належить на праві власності ТзОВ «Ролл Транс Груп» з напівпричіпом бортовим "SCHMITZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перевозив 11 колод дуба кругляка без всіх відповідних документів про його походження, що вказує на думку слідчого на таємне викрадення вказаного лісоматеріалу тому просив суд накласти на вказане майно арешт.

Цього ж дня 15.11.2018 року, під час проведення огляду, вказаний автомобіль, напівпричеп,документи на транспортний засіб та лісоматеріал були вилучені слідчим як знаряддя злочину.

16 листопада 2018 року по даному факту розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000604, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.185 КК України.

Цього ж дня,16 листопада 2018 року сідловий тягач- "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом бортовим "SCHMITZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перевозив 11 колод дуба кругляка були визнані речовими доказами, оскільки являються викраденими предметами та знаряддям вчинення злочину.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та надав відповідне пояснення по його суті.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказав, що за даним фактом 16 листопада 2018 року розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000604, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.185 КК України,а тому є підстави для задоволення клопотання.

Представник власника лісопродукції ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив,що у його довірителя,власника лісопродукції наявні всі необхідні документи на груз: товарно-транспортні накладні,накладні,рахунок-фактури,специфікація на лісопродукцію, які він надав суду і які долучені до матеріалів провадження..Також додав,що ні власник майна ані він,як його представник не були присутні під час огляду автомобіля та грузу після його вилучення,їм не надані працівниками поліції Акт огляду автомобіля та грузу і їм не відомо чи взагалі такий огляд проводився,при цьому він особисто впевнився в тому,що умов належного зберігання грузу не забезпечено,автомобіль та груз знаходяться на території стаціонарного посту ДПС без опломбування,однак незважаючи на це ні автомобіль ані груз власникам не повернуті,тим паче,що лісопродукції,яка була вилучена на автопричепу було значно більше ніж зазначено в протоколі огляду та клопотанні слідчого про арешт майна, тому просив суд відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на лісопродукцію.

Заслухавши думку слідчого та прокурора,позицію представеника власника майна,дослідивши клопотання, матеріали додані до клопотання,як слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було тимчасово вилучено 15.11.2018 р. Клопотання про арешт майна було подано до суду 16.11.2018 р.
Ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.
Оскільки нормами КПК України не визначені наслідки пропуску процесуальних строків, суддя, керуючись ст.7 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає розгляду по суті.
При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступних підстав.
Клопотання обґрунтовано тим, що 15 листопада 2018 року біля 18-00 год., на стаціонарному посту поліції на автодорозі "Київ-Чоп" в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, був зупинений сідловий тягач- "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом бортовим "SCHMITZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перевозив 11 колод дуба кругляка без всіх відповідних документів про його походження.

Цього ж дня 15.11.2018 року, під час проведення огляду, вказаний автомобіль, напівпричеп,лісопродукція,документи на транспортний засіб та лісоматеріал були вилучені слідчим як знаряддя злочину.

16 листопада 2018 року по даному факту розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000604, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.185 КК України.

Цього ж дня сідловий тягач- "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом бортовим "SCHMITZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перевозив 11 колод дуба кругляка були визнані речовими доказами.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В поданому до суду клопотанні про арешт автомобіля та напівпричепа слідчим не зазначено ані загальну кількість кубометрів лісопродукції,ані її специфікацію та не огрунтовано необхідність накладення арешту на автомобіль та напівпричеп.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено в суді вилучене працівниками поліції майно: автомобіль,напівпричеп,лісо продукція не забезпечені належною схоронністю, неопломбовані та не мають охорони.
В судовому засіданні представник власника лісопродукції надав відповідні документи(товарно-транспортні накладні,специфікацію на лісопродукцію,Договір купівлі-продажу лісопродукції та інш.),які підтверджують факт належності лісопродукції покупцю.
Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку неспіврозмірним з тими обмеженнями,які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для арешту автомобіля та напівпричепа, передбачені ст.170 КПК України відсутні.
Згідно положень ст.ст.309,392 ч.3 Кримінально-процесуального кодексу України(КПК України), в апеляційному порядку можуть бути оскаржені певні ухвали слідчого судді, передбачені цим Кодексом, зокрема, про : відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. До переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не відноситься ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученогоо майна.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -
У Х В А Л И В :
1. Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на сідловий тягач- "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом бортовим "SCHMITZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , 11 колод дуба кругляка,в межах розслідування кримінального провадження №0000604, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Дана ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1