КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами директора ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 та представника ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на речові докази: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Сітіком АМ» (41581846), ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Вайсту» (), ТОВ «Розквітагро» (), ТОВ «Стамінформ» (), ТОВ «Захід Торг Ресурс» (), ТОВ «Вест-Трейдком» (), ТОВ «Алкорн» (), ТОВ «Арілайн» (), ТОВ «Торгова Фірма Еквілібріум» (), ТОВ «Український Тріумф» (), ТОВ «Агро АС» (), ТОВ «Агро-Зернопродукт» (), ТОВ «Агро-Зернотрейд» (), ТОВ «Агро-Бреза» (), ТОВ «Інтер-Прод-Торг» (), ТОВ «Контадо» (), ТОВ «Бредберн» (), ТОВ «Укрстрой Проект» (), ТОВ «Торгова Ліга Соняшник» (), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що наявні підстави для накладення арешту на майно, яке має ознаки речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 та представник ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Директор ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на речові докази: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «АГРО-БРЕЗА» (код ЄДРПОУ 403131 15) та постановити нову ухвалу в цій частині, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна щодо лімітів сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «АГРО-БРЕЗА».
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Посилається в своїй апеляційні скарзі на те, що при винесенні вищевказаної ухвали були відсутні необхідні складові, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, для застосування заходу забезпечення кримінального провадження відносно майна, яке належить ТОВ «АГРО-БРЕЗА».

Всупереч ч. 3 ст. 132 КПК України при постановленні ухвали про арешт лімітів сум ПДВ в СЕА ПДВ були відсутні докази, які підтверджують:
- будь-яку причетність службових осіб ТОВ «АГРО-БРЕЗА» до вчинення ймовірного кримінального правопорушення.
- наявність потреби досудового розслідування, яка виправдовує втручання у право ТОВ «АГРО-БРЕЗА» на розпорядження лімітами сум ПДВ в СЕА ПДВ.
Директор ТОВ «АГРО-БРЕЗА» зазначає, що слідчий не надав жодних доказів, зокрема, відомостей з Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, які вказують, що ТОВ «АГРО-БРЕЗА» було створено протягом 2018 року або протягом цього року відбулася подія продажу цього товариства.

ТОВ «АГРО-БРЕЗА» зареєстровано 02 березня 2016 року, та з дати державної реєстрації до цього часу у товариства не змінювалися учасники, керівництво, а тому товариство не має жодного відношення до суб`єктів господарювання, які були створені або придбані протягом 2018 року.

Апелянт вважає, що слідчий суддя помилково визнав ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування цього податку речовими доказами, оскільки такі ліміти не мають властивостей, передбачених ст. 98 КПК України, а тому не можуть вважатись речовими доказами. Суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів.

Отже, на думку апелянта, під час постановлення оскаржуваної ухвали про накладення арешту були відсутні докази, які підтверджують, що ліміти сум ПДВ в СЕА ПДВ є предметом злочинного посягання, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.

Представник ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на речові докази, а саме: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ТОВ «Трінова», а саме лімітів сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Апелянт вважає арешт майна ТОВ «Трінова» (лімітів сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість) необгрунтованим, безпідставним, таким що має ознаки незаконного втручання в господарську діяльність товариства з боку правоохоронних органів, а ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає безумовному скасуванню.
Представник в своїй апеляційній скарзі зазначає, що слідчий суддя дійшов до помилкових та передчасних висновків про необхідність накладення арешту на майно товариства, оскільки ТОВ «Трінова» не є «ризиковими» підприємством, жодних доказів його фіктивності стороною обвинувачення не надано та не може бути надано. Товариство є суб`єктом господарювання реального сектору економіки, норм законодавства при здійсненні господарської діяльності не порушувало, має необхідні трудові та матеріальні ресурси для здійснення своєї господарської діяльності.Твердження сторони обвинувачення про те, що ТОВ «Трінова» не має будь-яких виробничих потужностей, транспортного та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основних видів діяльності, офісних та складських приміщень, не відповідає дійсності.

Більш того, станом на день подання даного клопотання органом досудового розслідування навіть не допитано директора та учасника ТОВ «Трінова» ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідно, щодо їх участі у господарській діяльності даного суб`єкта господарювання.

На думку апелянта, вищенаведене свідчить про те, що стороною обвинувачення не встановлено фактичних обставин справи та не з`ясовано реального змісту господарської діяльності ТОВ «Трінова».
Звертає увагу суду на те, що ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що знаходяться на спеціальному рахунку, та які на даний час арештовані, отримані ТОВ «Трінова» за результатом здійснення законної господарської діяльності, з підтвердженням джерел його походження, та будь-якого відношення до предмету розслідування у кримінальному провадженні вказані ліміти не мають.
Крім того, представник зазначає, що стороною обвинувачення у клопотанні не зазначено та належним чином не обгрунтовано, яким чином ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що знаходяться на спеціальному рахунку, мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них та чи можна взагалі їх використовували як речовий доказ у кримінальному провадженні.
При цьому, долучена стороною обвинувачення до матеріалів клопотання постанова про визнання вказаних лімітів речовими доказами також таких даних не містить. Приймаючи таке рішення слідчий обмежився виключно цитуванням ст. 98 КПК України, без будь-якої вказівки про можливу належність арештованого майна до речових доказів.
Разом з тим, апелянт звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-19 від 16.07.2012, на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не поширюється дія Закону України «Про виконавче провадження», зокрема на кошти, що перебувають на таких рахунках, не може бути накладено арешт та звернено стягнення.
Представник в своїй апеляційній скарзі стверджує, що на даний час не існує жодного акту податкової перевірки та/або висновку судово-економічної експертизи в яких би було встановлено порушення вимог податкового законодавства, вчиненого з боку службових осіб ТОВ «Трінова» та/або інших юридичних осіб, які начебто скоїли злочин, передбачений ст.ст. 205, 212 КК України, та яким, начебто, ТОВ «Трінова» штучно формувало податковий кредит з ПДВ, а отже і не визначено конкретного розміру шкоди заподіяного кримінальним правопорушенням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна, який підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який також не заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, восьмим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000191 від 17 жовтня 2018 року , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження невстановлені слідством особи, протягом 2018 року, діючи на території м. Києва, створили та придбали з метою прикриття незаконної діяльності ТОВ «Сітіком AM» (41581846), TOB Трінова» (), ТОВ «Вайсту» (), ТОВ «Розквітагро» (), ТОВ «Стамінформ» (), ТОВ «Захід Торг Ресурс» (), ТОВ «Вест-Трейдком» (), ТОВ «Алкорн» (), ТОВ «Арілайн» (), ТОВ «Торгова Фірма Еквілібріум» (), ТОВ «Український Тріумф» (), ТОВ «Агро АС» (), ТОВ «Агро-Зернопродукт» (), ТОВ «Агро- Зернотрейд» (), ТОВ «Агро-Бреза» (), ТОВ «Інтер-Прод-Торг» (), ТОВ «Контадо» (), ТОВ «Бредберн» (), ТОВ «Укрстрой Проект» (), ТОВ «Торгова Ліга Соняшник» () та інші.
Також встановлено, що зазначені суб`єкти господарювання, які використовуються з метою прикриття незаконної діяльності, здійснюють формування підприємствам реального сектору економіки штучного податкового кредиту з ПДВ за рахунок відображення операцій з продажу сільськогосподарської продукції, які в свою чергу по ланцюгу постачання, сільськогосподарську продукцію не придбавали, а відображали купівлю тютюнових виробів та товарів широкого асортименту.
В матеріалах кримінального провадження містяться докази, які свідчать про відсутність у зазначених суб`єктів господарювання, які використовуються з метою прикриття незаконної діяльності, будь-яких виробничих потужностей, транспортного та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основних видів діяльності, офісних та складських приміщень.
Установлено, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміти ПДВ), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, одержані внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення.

15 листопада 2018 року старший слідчий з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Сітіком АМ» (41581846), ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Вайсту» (), ТОВ «Розквітагро» (), ТОВ «Стамінформ» (), ТОВ «Захід Торг Ресурс» (), ТОВ «Вест-Трейдком» (), ТОВ «Алкорн» (), ТОВ «Арілайн» (), ТОВ «Торгова Фірма Еквілібріум» (), ТОВ «Український Тріумф» (), ТОВ «Агро АС» (), ТОВ «Агро-Зернопродукт» (), ТОВ «Агро-Зернотрейд» (), ТОВ «Агро-Бреза» (), ТОВ «Інтер-Прод-Торг» (), ТОВ «Контадо» (), ТОВ «Бредберн» (), ТОВ «Укрстрой Проект» (), ТОВ «Торгова Ліга Соняшник» (), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року клопотання слідчого було задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки директором ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 та представником ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах їх апеляційних скарг, а щодо інших осіб, на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) останніх колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000191, щодо накладення арешту намайно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України, а тому даний захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою забезпечення кримінального провадження.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) зазначеною нормою КПК України не передбачений, як не передбачено і можливості накладення арешту на кошти, які знаходяться на електронному рахунку платника ПДВ.

Це випливає не тільки із положень ч. 10 ст. 170 КПК України, а і з того, що арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) фактично унеможливить перерахування платником податку коштів з власного поточного рахунку в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку.
Отже, органом досудового розслідування було внесено клопотання про арешт майна, на яке законом не визначена можливість його арешту, а тому слідчий суддя безпідставно задовольнив таке клопотання.
Також, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим, орган досудового розслідування у клопотанні, хоча і визначив метою накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) забезпечення збереження майна з посиланням на ст. 98 КПК України, однак така мета арешту майна ним не доведена.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Отже, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що суми ліміту ПДВ є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим винесена постанова старшого слідчого з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОСОБА_11 про визнання лімітів сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» та ТОВ «Агро-Бреза» речовими доказами є формальною.
Також колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування, навіть за умови можливості накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), не доведено саме законних підстав для їх арешту, а тому слідчий суддя безпідставно наклав арешт на ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» та ТОВ «Агро-Бреза».
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді в частині наклаення арешт на ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» та ТОВ «Агро-Бреза» підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційні скарги директора ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 та представника ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на майно, а саме: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Агро-Бреза» (), як такого, що внесено до суду з порушенням ч. 10 ст. 170, ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги директора ТОВ «АГРО-БРЕЗА» ОСОБА_9 та представника ТОВ «Трінова» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на майно, а саме: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Агро-Бреза» (), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ восьмого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на речові докази: ліміти сум ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість по ТОВ «Агро-Бреза» () та ТОВ «Трінова» (), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за винятком здійснення видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1946/2018
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1