Справа № 308/6882/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженні відомості про яке 26.05.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азейбарджану, азейбарджанця, уродженця Азейбарджану, Уджарського району, с. Кючикент, приватного підприємця, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення :
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6
сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 року близько о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку під умовною назвою « Пяний Базар» , що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна, вчинив сварку на грунті особистих неприязнених стосунків, що раптово виникли між ним та гр. ОСОБА_5 , під час якої , з метою спричинення фізичного болю, знаходячись у вертикальному положенні штовхнув останнього , при цьому не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків від свого діяння, в результаті чого гр. ОСОБА_5 не втримався від отриманого поштовху на ногах та впав з висоти власного росту на асфальтовану дорогу , отримавши тілесне ушкодження у вигляді нижнього під пахвинного вивиху головки плечової кістки справа та перелом шийки лопатки, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 455 від 02.06.2015 року виникли вищевказані тілесні ушкодження кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, своїми діями , які виразилися у заподіянні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнав. Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди визнав частково. По суті фактичних обставин справи надав показання , відповідно до яких показав, що 25.05.2015 року підійшов до свого торгового місця на ринку « Пяний Базар» , що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна і помітив, як гр. ОСОБА_5 , розташувавшись біля його торгового місця, здійснював продаж полуниці. Підійшовши до торгового місця, гр. ОСОБА_5 почав його словесно ображати та штовхнув його, у відповідь на що, він також штовхнув гр. ОСОБА_5 , після чого вони обоє впали із тротуара на дорогу. Гр. ОСОБА_5 впав на спину, а він зверху на нього. Дружина гр. ОСОБА_5 підійшла до них і почала тягнути його за майку, в той час як гр. ОСОБА_5 також тримав його за майку і внаслідок цих дій останні розірвали на ньому майку. Показав суду, що до них підійшов їх земляк , з яким гр. ОСОБА_5 уїхав. По суті заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди зазначив, що частково визнає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 гривень. Вказав, що потерпілий належними та допустимими доказами не довів заподіяння йому матеріальної шкоди у розмірі 40 000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Окрім визнання обвинуваченим своєї винуватості у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наданих до суду стороною обвинувачення доказів, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий гр. ОСОБА_5 надав показання про те, що був знайомий з обвинуваченим. 25.05.2015 року прийшов на ринок « Пяний Базар» , що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна і помітивши вільне місце біля торгового місця обвинуваченого, розпочав торгувати полуницею. Через деякий час прийшла теща обвинуваченого і між ними розпочалась словесна сварка з приводу встановленої ним ціни продажу полуниці. В подальшому до них підійшов обвинувачений і між ними розпочалась словесна сварка, в ході якої обвинувачений наніс йому удар рукою в область обличчя, а потім наніс йому другий удар в грудну клітину , від якого він впав з тротуара на дорогу. В той час, коли він лежав обвинувачений ОСОБА_8 наніс йому один удар ногами в область тулубу. В подальшому вказав, що обвинувачений лежав на ньому і хотів нанести йому ще удари. Однак, підійшов до них ОСОБА_9 , забрав його і вони обоє поїхали до лікарні, де йому поклали гіпс на руку. Заявлений ним цивільний позов про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в сумі 40 000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000, 00 грн. підтримав, просив суд його задовольнити . Вказав на те, що матеріальна шкода складається з понесених ним витрат на лікування в сумі 25 000, 00 грн. та з вартості пошкодженої внаслідок дій обвинуваченого полуниці 500 кг., яка становить 15 000, 00 грн. Завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 50 000, 00 грн. Вказав, що підтверджуючих документів на придбання полуниці не має . Також не має документів на підтвердження розміру понесених ним витрат на лікування.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, свідок ОСОБА_10 , надав показання про те , що з обвинуваченим був знайомий візуально, а з потерпілим знайомий. 25.05.2015 року , після обіду, точної години за спливом часу не пам`ятає, прийшов на ринок « Пяний Базар» , що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна і почувши крик , шум пішов подивитись, що відбувається і побачив, як потерпілий лежав на землі , а обвинувачений зверху наносив потерпілому удари рукою затиснутою в кулак в область голови. Присутні там люди підняли ОСОБА_11 , а потерпілий піднявся на ноги самостійно. Після чого він повіз потерпілого до лікарні, оскільки у нього ушкоджено було плечо. Вказав, що початок бійки між потерпілим і обвинуваченим не бачив.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, свідок ОСОБА_12 , надала показання про те , що є дружиною потерпілого гр. ОСОБА_5 , а з обвинуваченим не знайома. 25.05.2015 року, точної години не пам`ятає, вона з чоловіком торгували полуницею на ринку « Пяний Базар» , що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна , де між ними та тещею обвинуваченого виникла словесна сварка з приводу встановленої ними ціни за продаж полуниці. Через 10 15 хвилин проходив ОСОБА_11 і, між ним та її чоловіком виникла словесна сварка, після якої ОСОБА_11 « налетів», вона не пам`ятає куда ОСОБА_11 наніс перший удар її чоловіку, вона помітила як вони двоє впали на землю, ОСОБА_11 був зверху і вона його відтягувала , порвавши на ньому майку. Потім їй на допомогу прийшов водій автомобіля « таксі» і вони відтягнули ОСОБА_11 від її чоловіка. У потерпілого гр. ОСОБА_13 на обличчі був синець, перелом і пам`ятає кров в області перелому. ОСОБА_9 повіз її чоловіка до лікарні. Куди саме обвинувачений наносив удари її чоловіку вона не бачила, пам`ятає тільки, що обвинувачений наніс її чоловіку удар після якого вони обоє повалились на землю.

На підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення , стороною обвинувачення до суду надані письмові докази, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду:

-Витяг з кримінального провадження № 0001712;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2015 року, згідно з яким слідчим було прийнято усну заяву від потерпілого гр. ОСОБА_5 про нанесення тілесних ушкоджень;

-висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 455 від 26.06.2015 року, згідно з яким судово медичним експертом Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи проведено судово медичну експертизу гр. ОСОБА_5 , за результатом якої прийшов до висновку про те, що на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : накладеної гіпсової повязки Дезо на ділянку правої верхньої кінцівки та грудної клітки. Згідно даних консультації спеціаліста та даних довідки в нього виявлено « нижній під пахвинний вивих головки плечової кістки справа. Перелом шийки лопатки.» Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі , внасліок падіння потерпілого з висоти власного зросту на правий бік на витягнуту верхню кінцівку та ударяння об підлегле тверде покриття і не суперечить обставинам , на які вказує потерпілий. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди , яка відбувалася 25.05.2015 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. В момент отримання вище вказаних тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_13 міг знаходитися як в вертикальному чи близькому до нього положенні так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні;

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 після проведення допиту обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідження доказів наданих на пітвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, подали до суду клопотання, в якому просили суд звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 128 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 128 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням.

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 128 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження .

Представник потерпілого та потерпілий в судовому засіданні залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, потерпілого та його представника, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених ним Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1)два роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , був вчинений 25.05.2015 р., з цього часу минуло більше трьох років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, обвинувачений не ухилявся від суду, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України.

Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обставин, які би виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 128 КК України та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_3 , приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінальног о провадження.

Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі - відсутні.
Що стосується цивільного позову, слід зазначити наступне.

Ст. 129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме: ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусовихзаходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.

Тобто КПК України не передбачено вирішення цивільного позову одночасно із вирішенням питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а відтак цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49, 128 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285 - 288, 369-371, КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката - ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ст. 128 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 26.05.2015 р. стосовно ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ст.. 128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальност і - провадженням закрити.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 не обиралась.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 право звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1