Справа № 203/5684/16-к
Провадження № 1-кп/204/116/18
У Х В А Л А

11 грудня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань того ж суду кримінальне провадження № 0002384 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченого: ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_12 заявив клопотання про виключення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 06.06.1995 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області із списку речових доказів та повернення його для реалізації його прав, гарантованих Конституцією України. В обґрунтування клопотання вказав, що в ході досудового слідства по даному кримінальному провадженню у нього було вилучено паспорт громадянина України, який долучено до кримінального провадження в якості речового доказу. Вважає, що його паспорт громадянина України не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Органами досудового слідства всупереч вимогам КПК України, Положення про паспорт громадянина України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду було безпідставно вилучено, визнано речовим доказом та передано на зберігання до органів поліції. Знаходження під домашнім арештом жодним чином не позбавляє його прав громадянина України, гарантованих Конституцією України, але він фактично позбавлений прав на працю, на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, а також право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, тощо. Він позбавлений можливості укласти декларацію (договір) з сімейним лікарем до кінця 2018 року, оскільки для укладання даної декларації обов`язково потрібен паспорт громадянина України. Він не може викликати швидку допомогу, оскільки підтвердити свою особистість не може. Крім того, за наявності у нього паспорта, він би мав змогу знаходячись під домашнім арештом влаштуватися на роботу дистанційно та заробляти легально через мережу інтернет, але відсутність паспорта також позбавляє його такої можливості.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просили задовольнити дане клопотання.
Прокурор ОСОБА_6 , не заперечував проти заявленого клопотання.
Потерпіла просила вирішити питання на розсуд суду.
Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання про виключення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 06.06.1995 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області виданого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із списку речових доказів, колегія суддів вважає, що в цій частині клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до припису ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 100 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно протоколу обшуку від 21.06.2016 року, в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено, зокрема: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту в рамках кримінального провадження та накладено арешт на майно, зокрема на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (кримінальне провадження т.1 а.с.155).
Таким чином, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 06.06.1995 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, докази подаються сторонами кримінального провадження, та суд не наділений правом виключення з переліку речових доказів.
Вирішуючи питання про повернення паспорту громадянина України обвинуваченому, колегія суддів вважає, що в цій частині клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 1 статті 174 КПК України визначено, що власник або володілець майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна, яке під час судового провадження розглядається судом.
Абзац другий частини першої статті 174 КПК України визначає, що арешт майна може бути скасовано ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Положенням, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України.
Частиною 1 статті 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Колегія суддів вважає, що накладення арешту на паспорт громадянина України ОСОБА_12 не виконує завдань, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України та дійсно призводить до неможливості повноцінного користування ОСОБА_12 правами та свободами, передбаченими Конституцією України, такими як право на труд, лікування тощо. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що в подальшому застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна на паспорт громадянина України ОСОБА_12 , відпала потреба, а тому відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України вважає за можливе скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2016 у кримінальному провадженні № 0002384 внесене до Єдиного державного реєстру судових розслідувань 31.07.2016 року на вилучений під час обшуку від 21.06.2016 року паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повернути паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається в камері схову Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 170,174 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2016 у кримінальному провадженні № 0002384 внесене до Єдиного державного реєстру судових розслідувань 31.07.2016 року на вилучений під час обшуку від 21.06.2016 року паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Повернути паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається в камері схову Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3