Справа № 359/1/19
Провадження № 1-кс/359/3/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 січня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 відносно
ОСОБА_4 угли ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, уродженця м. Ташкент Республіки Узбекистан, неодруженого, закордонний паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 , дійсний до 30.07.2028 року,

про застосування тимчасового арешту, -
в с т а н о в и в :
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся 02.01.2019 року до суду з указаним клопотанням відносно затриманого ОСОБА_4 , затриманого працівниками ОКПП "Київ" ДПС України.

Так, згідно клопотання, 31.12.2018 року, о 18 год. 30 хв., під час оформлення пасажирів рейсу №457 сполученням «Стамбул-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Узбекистану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.

Вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог КПК України, працівниками ОКПП «Київ» відносно затриманого складено протокол затримання особи в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, як особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яка перебуває у міжнародному розшуку.

Згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 31.12.2018 року №IP/15683/18/C98/46889/AG5/A3/3 вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Узбекистану для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 227 КК Узбекистану (хуліганство).

Відповідно до постанови старшого слідчого Слідчого управління при ГУВС м. Ташкента від 13.12.2018 року ОСОБА_4 угли, притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 277 КК Республіки Узбекистан.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , 25.11.2018 року за попередньою змовою з іншими особами, об`єднавшись в злочинну групу, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

13.12.2018 постановою слідчого ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Відповідно ухвали Шайхантахурського суду від 14.12.2018 року стосовно ОСОБА_4 угли, ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають кваліфікації, передбаченій ч. 4 ст. 296 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більшу 1 року.

Строк давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилися, оскільки згідно даних наданих узбекською стороною, злочини у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинений в 2018 році.

У цьому зв`язку, прокурор просив у клопотанні застосувати до затриманої особи тимчасовий арешт строком на 40 діб з утриманням останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Під час розгляду даного клопотання в судовому засіданні, ОСОБА_4 в присутності перекладача та адвоката зробив заяву про якнайшвидшу його екстрадицію до Німеччини та відмову від будь-яких формальностей та процедур, визначених КПК України та законодавством України, пов`язаних з екстрадиційною перевіркою, зважаючи на його притягнення на території Німеччини до кримінальної відповідальності, та відповідну згоду на його екстрадицію. Письмовий текст заяви долучено до матеріалів клопотання.

Крім того, затриманий повідомив суду, що йому стало відомо про кримінальне переслідування в Узбекистані зважаючи на підстави затримання та з тексту клопотання, яке надано йому в Україні. Тому просив прискорити його екстрадицію та обмежити тривалість процедур екстрадиції та звільнити його з під варти до моменту екстрадиції, оскільки подальше його утримання під вартою не є необхідним.

Зважаючи на таку заяву затриманого, захисник просив її задовольнити, враховуючи її добровільність, та застосувати до ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в порядку ст. 585 КПК України, у зв`язку з необхідністю екстрадиції останнього та відсутністю належних умов утримання затриманих в приміщенні Київського слідчого ізолятору.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив також затвердити заяву ОСОБА_4 та застосувати до нього екстрадиційний арешт терміном на 30 діб, зважаючи на положення КПК України щодо прискореної процедури екстрадиції та відповідну заяву затриманого з цього приводу. Інший запобіжний захід, на думку прокурора, застосувати неможливо, оскільки ОСОБА_4 не має в Україні місця проживання, родини чи близьких родичів, а також відповідних матеріальних ресурсів. Крім того, прокурор зазначив, що екстрадиційний арешт не передбачає альтернативних заходів забезпечення, окрім тримання під вартою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , ознайомившись із здійсненою ним заявою про екстрадицію, думку захисника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, та додатково подані в судовому засіданні прокурором документи, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а його позиція врахуванню при прийнятті рішення щодо екстрадиційного арешту останнього.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вимогами ст. 583 Кримінального процесуального кодексу України передбачається, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

В той же час, слідчим суддею враховано, що працівниками ДПС України та прокурором затриманому належним чином не було роз`яснено положення ст. 583 КПК України, а протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України, не містить відмітки про роз`яснення розшукуваній особі права на надання згоди на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію) (ч.4 ст. 583 КПК України).

Зазначений недолік усунуто в ході судового розгляду зазначеного клопотання, а затримана особа надала таку згоду, письмовий текст якої долучено до матеріалів. При цьому слідчий суддя пересвідчився, що зазначена заява є добровільною, вчинена ним власноручно, без будь-якого примусу чи тиску, та подана з метою прискорення процедури видачі (екстрадиції) ОСОБА_4 до запитуваної країни Республіка Узбекистан. Затриманий добровільно не бажає скористатися правами спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, і він усвідомлює правові наслідки такої згоди (відмови).

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає таку згоду затриманого на його видачу (екстрадицію) та відмову від застосування відносно нього спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, - мотивованою та такою, що відповідає власному волевиявленню ОСОБА_4 , а тому підлягає затвердженню.
У цьому зв`язку ОСОБА_4 підлягає екстрадиції (видачі) уповноваженими органами держави Україна запитуючій стороні, в порядку, передбаченому ст. 588 КПК України.
Зважаючи на положення даної статті та максимального строку процедури видачі у спрощеному порядку, який не може становити більше 30 діб, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до затриманого відповідний екстрадиційний арешт на зазначений строк 30 діб.
При цьому слідчим суддею не встановлено підстав для застосування більшого строку такого арешту, зважаючи на наявність відповідної згоди затриманого на його видачу (екстрадицію) в спрощеному порядку.
З цього приводу, слідчий суддя також вважає, що строк утримання під вартою, у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 18.30 год. 31.12.2018 року.
Крім встановлених вище обставин, слідчим суддею також перевірено наявність відповідних документів, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 583 КПК України, а саме: протокол затримання особи від 31.12.2018 року за участю понятих, перекладача та його захисника адвоката ОСОБА_10 ; документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території Республіки Узбекистан та обрання щодо нього запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави (зазначені вище за текстом) складені мовою оригіналу (в перекладі на російську мову); документ, що посвідчує особу оригінал паспорту громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 , дійсний до 30.07.2028 року,.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року "Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією" при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність всіх необхідних документів, які б підтверджували особу затриманого; причетність останнього до вчинення ним кримінальних правопорушень, за які передбачена відповідальність до трьох років ув`язнення; рішення компетентного суду щодо затримання особи на необхідність тримання під вартою; наявність європейського ордеру на арешт ОСОБА_4 для затримання та екстрадиції останнього до Республіки Узбекистан.
Згідно з індивідуальною карткою з бази Інтерпол, ОСОБА_4 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Узбекистану для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 227 КК Узбекистану (хуліганство).

Відповідно до постанови старшого слідчого Слідчого управління при ГУВС м. Ташкента від 13.12.2018 року ОСОБА_4 угли, притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 277 КК Республіки Узбекистан.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , 25.11.2018 року за попередньою змовою з іншими особами, об`єднавшись в злочинну групу, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

13.12.2018 року постановою слідчого ОСОБА_4 оголошений в розшук. Відповідно ж до ухвали Шайхантахурського суду від 14.12.2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають кваліфікації, передбаченій ч. 4 ст. 296 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більшу 1 року.

Строк давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилися, оскільки згідно даних наданих узбекською стороною, злочини у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинений в 2018 році.

З урахуванням викладеного та зважаючи на згоду затриманого на його видачу, до останнього слід застосувати спрощену процедуру екстрадиції, і з цією метою слід до нього застосувати екстрадиційний арешт, термін якого не може перевищувати 30 діб з моменту затримання, з урахуванням встановлених обставин та викладеного вище та положень ст. 584 КПК України.
При прийнятті рішення про екстрадиційний арешт, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави та обрання іншого, не пов`язаного з триманням під вартою, запобіжного заходу, оскільки підстав для цього не встановлено в ході розгляду. Так, затриманий немає рідних чи близьких на території України, не зміг повідомити адресу в Україні для тимчасового проживання, а також наявність у нього відповідних грошових коштів для сплати розміру застави, тощо.
Також, у слідчого судді відсутні сумніви щодо відповідності доданих до клопотання копій документів, їх оригіналам, а також щодо їх надходження до Бориспільської місцевої прокуратури, оскільки останні містять відповідний переклад та засвідчені печатками Укрбюро Інтерполу.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту та екстрадиції, зважаючи на подану затриманим заяву про відмову від права на спеціальні правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового розслідування (слідства) іноземних держав (компетентних органів), які підтверджують факт підозри або обвинувачення у вчиненні злочину, а також перебування такої особу у розшуку, і наявність підстав для її затримання на підставі рішення компетентного органу для затримання останньої та подальшої екстрадиції.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 інших альтернативних заходів забезпечення екстрадиції, слідчим суддею не встановлено, оскільки у затриманого відсутні кошти, за його словами відсутні рідні та близькі, які б змогли забезпечити ним виконання вимог законодавства України щодо екстрадиції останнього.
На підставі вищевикладеного, суддя вважає необхідне і достатнє для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, з урахуванням заяви ОСОБА_4 на спрощену процедуру та видачу (екстрадицію) останнього, на підставі ст.584 КПК України застосувати до нього екстрадиційний арешт строком на 30 діб з моменту його затримання.
Строк екстрадиційного арешту слід рахувати з моменту фактичного його затримання, тобто з 18.30 год. 31.12.2018 року.
Слідчий суддя, також наголошує на положеннях частин восьмої та одинадцятої ст. 588 КПК України, які регламентують обмежені строки виконання ухвали слідчого судді про екстрадицію особи (в даному випадку ОСОБА_4 ), оскільки заява останнього про відповідну згоду на видачу подана ним саме з метою якнайшвидшої екстрадиції останнього до Республіки Узбекистан, а тому звертає увагу компетентних органів держави України на дотримання цих положень та своєчасність виконання останніх.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 376, 582-585 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - задовольнити частково.
Затвердити згоду ОСОБА_4 угли ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на видачу (екстрадицію), відмови від застосуванням спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту.

Застосувати до громадянина Узбекистан ОСОБА_4 угли ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт на 30 (тридцять) діб.

Строк екстрадиційного арешту рахувати з моменту затримання громадянина Узбекистану ОСОБА_4 угли ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 18.30 год. 31.12.2018 року.
Ухвала слідчого судді діє щодо застосування екстрадиційного арешту діє до 18.30 год. 29 січня 2019 року включно.
ОСОБА_4 угли ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, - утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Копію ухвали слідчого судді невідкладно направити уповноваженому (центральному) органу України через Бориспільську місцеву прокуратуру Київської області разом з копією письмової заяви особи на її видачу (екстрадицію).

Ухвала слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту оскарженню не підлягає.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 08.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1