Справа № 561/57/19
ВИРОК
іменем України

18 лютого 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000185 від 02 жовтня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, одруженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 жовтня 2018 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 , рухаючись на тракторі марки DONGFENG, синього кольору без номерних знаків по автодорозі з асфальтовим покриттям на відстані приблизно 3-х кілометрів на схід від с. Кухітська Воля Зарічненського району Рівненської області з місця систематичного незаконного видобутку бурштину-сирцю, яке знаходиться на відстані близько 600 метрів від місця події та транспортуючи за допомогою жорсткого щеплення мотопомпу кустарного виробництва шляхом вчинення активної фізичної протидії перешкодив працівнику Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_6 в здійсненні поверхневого огляду вказаного транспортного засобу та мотопомпи. При цьому необхідність поверхневого огляду обвинуваченого виникла на підставі п. 3 ч. 4 ст. 34 Закону України Про Національну поліцію з підстав відсутності на транспортному засобі номерних знаків, його руху в напрямку з місця систематичного незаконного видобутку бурштину сирцю, а також транспортування знаряддя, яке зазвичай використовується для незаконного видобутку бурштину сирцю шляхом гідророзмиву грунту.
Після зупинки транспортного засобу капітаном поліції ОСОБА_6 було висунуто вимогу про необхідність пред`явити документи, які посвідчують право керування транспортним засобом відповідної категорії. А також надати транспортний засіб для поверхневої перевірки. ОСОБА_4 , застосував фізичну силу, шарпав поліцейського за одяг, відштовхнув його руками по тулубу, завів двигун, привів транспортний засіб в рух та покинув місце події в невідомому напрямку, чим перешкодив реалізації передбачених п. п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію повноважень працівників поліції з виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, їх припинення та здійснення працівниками поліції контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками. Поліцейський ОСОБА_6 на той час перебував при виконанні службових обов`язків, у форменному одязі та на службовому автотранспорті . а саме автомобілі марки ВАЗ 2107, д. н. з. НОМЕР_1 (на синьому фоні).
Таким чином дії ОСОБА_4 кваліфікуються як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме: опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
На стадії досудового розслідування 11 січня 2019 року між начальником Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області, прокурором ОСОБА_3 на підставі ст. 37 КПК України та підозрюваним ОСОБА_4 разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію, за ч. 2 ст. 342 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати протягом одного року з правоохоронними органами у викритті осіб, які здійснюють незаконний видобуток бурштину сирцю на території Зарічненського району
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 його захисник адвокат ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити підозрюваному ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. За змістом абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підставі для затвердження угоди про визнання винуватості.
Речових доказів, процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Запобіжний захід підозрюваному не обирався.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000185 від 02 жовтня 2018 року, укладену між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , разом з його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1