Справа №463/3596/16-к
Провадження №1-кп/463/37/19
УХВАЛА

22 березня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 10 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , захисників у даному кримінальному провадженні, з завантаженістю автобуса пасажирами (статистами), з використанням автобуса марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 в момент дорожньо-транспортної пригоди в чотирьох позиціях, як зображено на кадрах 410, 415, 420, 425 розкадровки відеозапису, виконаних у висновку №2862 судової криміналістичної експертизи відое-, звукозапису від 12 липня 2016 року з метою встановлення траєкторії руху автобуса, моменту виходу пішоходів ОСОБА_10 „ ОСОБА_11 , на проїжджу частину вулиці Ш. Руставелі у м. Львові, перевірки показів ОСОБА_10 , наданих нею на досудовому розслідування та у суді, видимості з робочого місця водія на місце та в момент виходу пішоходів на проїжджу частину вул. Ш. Руставелі в межах пішохідного переходу, а також механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

Клопотання мотивує тим, що під час проведення слідчого експерименту автобус був розміщений в момент початку виконання маневру повороту праворуч і з цього зроблено висновок про те, що в даний момент водій ОСОБА_4 мав можливість виявити вихід пішоходів на проїжджу частину, хоча із висновків експертів вбачається, що вихід пішоходів на проїжджу частину та момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_4 виник набагато пізніше, тобто, коли перед автобуса відносно елементів дороги був набагато дальше місця, з якого при проведенні слідчого експерименту проглядався початок пішохідного переходу по вул. Ш. Руставелі. При проведенні слідчого експерименту цих даних врахувати не могли, оскільки слідчий експеримент проводився до проведення експертизи. Вважає, що при проведенні слідчого експерименту не були враховані всі об`єктивні дані для встановлення того, чи водій ОСОБА_4 мав можливість виявити момент виходу пішоходів на «зебру» по вул. Ш. Руставелі, тому необхідно провести повторно слідчий експеримент. Також в протоколі немає жодного зазначення, що такий здійснювався із застосуванням фіксації технічними засобами. Вказані обставини свідчать про обґрунтований сумнів сторони захисту щодо того, що стороною обвинувачення в суді доведено поза розумним сумнівом обставини настання дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник ОСОБА_6 подав аналогічне клопотання та підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачений підтримав обидва клопотання захисників.

Прокурор проти клопотання заперечив, зазначив, що необхідні фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені за допомогою запису з відеореєстратора автомобіля поліції, який рухався за автобусом, яким кервав обвинувачений і проаналізовано експертами при проведенні експертиз. Окрім цього пояснив, що слідчий експеримент на досудовому розслідуванні проводився з участю потерпілої з метою перевірки спроможності її показань про обставини ДТП. Обвинувачений на досудовому слідстві показання відмовився давати, на даний час він також покази не давав, а тому незрозумілим залишається його позицію з приводу обставин ДТП. Тому запропонований слідчий експеримент не може перевірити його показання про обставини ДТП. Окрім того, намагання захисту шляхом слідчого експерименту довести неспроможність водія автобуса бачити вихід пішоходів на дорогу спростовується висновками експертиз, а окрім того, водій зобов`язаний був дотримуватися ПДР слідкувати за дорожньою обстановкою та її змінами і вжити заходів до уникнення зіткнення аж до зупинки транспортного засобу. Просить врахувати, що відеозаписом з відео реєстратора встановлено швидкість руху транспортного засобу, його розташування в момент здійснення повороту з вулиці Зеленої, розташування всіх учасників ДТП на місці події та визначено гальмівний шлях, протягом якого водій міг зупинити транспортний засіб і не здійснити наїзд на пішоходів, але з яких причин він не дотримався ПДР, ці обставини шляхом слідчого експерименту встановити не можливо. Тому просить клопотання відхилити.

Потерпілі та представник потерпілої ОСОБА_9 проти клопотання захисників заперечили.

Заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 липня 2016 року було проведено слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_10 , в ході якого складено протокол слідчого експерименту від 26 липня 2016 року.

Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

З клопотання вбачається, що захист пропонує провести вказану слідчу дію з метою встановлення траєкторії руху автобуса марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , моменту виходу пішоходів ОСОБА_10 ОСОБА_11 , на проїжджу частину вулиці Ш. Руставелі у м. Львові, перевірки показів ОСОБА_10 , наданих нею на досудовому розслідування та у суді, видимості з робочого місця водія на місце та в момент виходу пішоходів на проїжджу частину вул. Ш. Руставелі в межах пішохідного переходу, а також механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди доручити слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області повторно провести слідчий експеримент дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 10 червня 2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Ш. Руставелі поблизу будинку №2 під час якої відбувся наїзд автобуса марки Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В той же час, як вбачається із матеріалів кримінального провадження вся подія пов`язана із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 10 червня 2016 року біля 16 год. 30 хв. на перехресті вулиць Зеленої-Ш.Руставелі у м. Львові, в результаті якої відбувся наїзд автобуса «Renault реєстраційний номер НОМЕР_2 на малолітню ОСОБА_12 зафіксована на відео реєстратор службового автомобіля інспекторів УПП м. Львова, який рухався позаду автобуса. Окрім того, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому засіданні в процесі проведення експертиз, вказаний відеозапис детально по-кадрово був досліджений експертами і описано рух транспортного засобу та рух пішоходів до зіткнення та описано сам процес дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд має фактичні дані про обставини ДТП, які зафіксовані в реальному часі на час дорожньо-транспортної пригоди із фіксацією всіх обставин ДТП, що не можна отримати в процесі слідчого експерименту, а тому підстав для проведення такого не має.

Окрім того, відповідно до положень ст.22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на досудовому слідстві вказане клопотання захистом не заявлялося і суду не надано жодних об`єктивних даних, які б перешкоджали захисту подати це клопотання слідчому. Заявлення даного клопотання майже через три роки при можливості встановити дані обставини іншим шляхом, при тому, що стороні захисту відомо про істотну зміну дорожньої обстановки на ділянці дороги, де сталось дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок реконструкції перехрестя, веде до затягування розгляду справи і не сприяє завданням кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

При цьому, суд враховує, що слідчий на свій розсуд провів слідчий експеримент за участю потерпілої, що відповідає наданим йому повноваженням. Окрім того, даний протокол слідчого експерименту буде оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами та перевірятиметься на предмет належності та допустимості.

Керуючись ст.ст. 240, 333, 392 КПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про проведення слідчого експерименту відмовити.

Суддя: ОСОБА_1