Справа № 539/363/19
Провадження № 1-кс/539/161/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся в Лубенський міськрайонний суд до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
У ході досудового розслідування встановлено, що 25.01.2019 до чергової частини Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла доповідна записка від старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України, про те що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля Mercedes Benz ML 270 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску сірого кольору, що належить на праві власності ОСОБА_4 , було встановлено, що ідентифікаційне позначення шасі піддавалося зміні шляхом нанесення на номерний майданчик знаків « НОМЕР_2 » не в умовах заводу виробника.
Відповідно до протоколу огляду, вказаний автомобіль Mercedes Benz ML 270 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , на якому виявлено, що ідентифікаційне номерне позначення шасі, піддавалось зміні шляхом нанесення на номерний майданчик знаків не в умовах заводу виробника, після огляду було вилучено та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання за адресою: м. Лубни Полтавської області, вул. Київська, 2-Б.
26.01.2019 року згідно постанови слідчого від 26.01.2019 року автомобіль Mercedes Benz ML 270 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , на підставі ст.ст. 84, 98 КПК України визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом.
Також протоколом огляду місця події від 25.01.2019 вилучено ключі від транспортного засобу Mercedes Benz ML 270 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , який також визнано речовим доказом згідно постанови слідчого від 26.01.2019 року та поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП.
В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримала, просила накласти арешт на вказане майно.
Власник тимчасово вилученого майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду та в подальшому визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1