УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 09.11.2016 року за №0004616 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15.06.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 24.11.2017 року, та ОСОБА_5 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 24.11.2017 року.
В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та продовження строку домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування щодо них запобіжних заходів, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вказавши на недоведеність обставин, які виправдовують подальше тримання його під вартою та в свою чергу захисник заявив клопотання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на поруку чи домашній арешт, посилаючись на наявність житла і постійного місця проживання у співмешканки та на стан здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти продовження строку домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, так як судове провадження тільки почалося є необхідність в досліджені обставин по справі, в той же час, ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів не зменшилися, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 у випадку звільнення з під варти може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих чи свідків, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 при затриманні намагався переховатися, раніш неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, офіційно не працював відсутні таки обставини його соціальних зв`язків у місці його проживання в тому числі порука, які б впевнено гарантували його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків, в тому числі не забезпечує це порука і можливість проживання у співмешканки.
Даних на підтвердження неможливості утримання його під вартою за станом здоров`я не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується також у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, відсутні таки обставини його соціальних зв`язків у місці його проживання які б впевнено гарантували його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків та можливості його ухилення від суду.
З огляду на наведене, суд вважає, що застосовані до обвинувачених запобіжні заходи відповідають їх особі, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для зміни їх на менш суворі, тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу на поруки чи домашній арешт задоволенню не підлягає, та з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом в межах строків визначеного законом.
Керуючись ст.ст.183, 199, 314-315, 331, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 15 січня 2018 року включно.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 15 січня 2018 року включно, без змін його умов тримання та обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 25.04.2017 року.
У задоволенні клопотань обвинуваченого захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на поруку чи домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1