Справа № 382/188/16-к
Номер провадження: 1-кп/365/7/19

У Х В А Л А

іменем України

05.04.2019 смт.Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000450 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Київської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2019 року прокурор звернулася до суду із зазначеним вище клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що у провадженні суду перебуває зазначене провадження.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із ухиленням останнього від суду.
Прокурор обґрунтовує клопотання про застосування запобіжного заходу тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, вчинив злочин під час іспитового строку.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався на мотоциклі марки «МТ-10.36», номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку до центру міста по вулиці Незалежності в м. Яготин Київської області 9 вересня 2015 року приблизно о 22 годині 25 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Під час руху проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21703», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . В результаті чого пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості.

При цьому водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 1.2, п. 1.5, п. 2.1 «а», п. 2.3 «б», п. 2.9 «а», п. 10.1, п.12.1, п.12.3 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками отримання середнього ступеню тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 .
Підставою для подання цього клопотання є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтвердженням чого є сукупність зібраних доказів, а саме, показанняя потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та висновки експертиз.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.06.2017 кримінальне провадження направлено до Згурівського районного суду для розгляду.
Ухвалою Згурівського районного суду 03.07.2017 призначено судовий розгляд, який триває.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків.
Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000432 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, у якому обвинувальний акт 16.02.2018 спрямовано до Яготинського районного суду Київської області.
Обвинувачений, знаючи про суворість покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, буде намагатися ухилитися від суду або від виконання процесуальних рішень, про що свідчить тривала відсутність останнього по місцю проживання та неодноразові неявки до суду, може вчиняти незаконний вплив на свідків або вдаватися до погроз та їх залякування та потерпілого. ОСОБА_5 зареєстрований, але фактично не проживає за місцем реєстрації. На час вчинення інкримінованого йому злочину ніде не працював та не має постійного джерела доходу, що свідчить про нестійку міцність соціальних зв`язків та є ризиком його ухилення від суду.
Ухвалою Згурівського районного суду від 30.07.2018 у цьому провадженні було оголошено розшук ОСОБА_5 12.12.2018 працівники поліції встановили місце його перебування та останній зобов`язався з`являтися на виклики суду, після чого жодного разу не з`явився без поважних причин. Застосований привід 21.01.2019 не був виконаний у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 .
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконному впливу на потерпілого та свідків, вчиненню іншого злочину, враховуючи те, що обвинувачений ухиляється від суду, чим перешкоджає судовому розгляду кримінального провадження, прокурор вважає, що стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання. Крім того, зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи викладене.
Обвинувачений клопотання не визнав, просить застосувати щодо нього домашній арешт та зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки. Не з`являвся до суду, так як не був належним чином повідомлений про судові засідання. Працює неофіційно поза межами місця проживання.
Захисник також просить застосувати щодо обвинуваченого домашній арешт, який зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки.
ОСОБА_5 був затриманий 04 квітня 2019 року о 15 годин 00 хвилин.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, оскільки законом передбачено максимальне покарання за злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , у виді обмеження волі на строк до 3 років, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Разом з тим, на переконання суду, у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням зазначеного вище, існує певний ступінь ризику з боку обвинуваченого перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та ухилятися від суду, враховуючи, що ОСОБА_5 у зв`язку із ухиленням від суду оголошувався у розшук, щодо нього застосовувалися приводи, які не виконувались у зв`язку із його відсутністю по місцю проживання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки із витягу з ЄРДР вбачається, що до нього внесені відомості про кримінальне провадження № 0000432, обвинуваченим у якому є ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувальний акт 16.02.2018 направлено до Яготинського районного суду Київської області.
Проте зазначеним ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який є менш суворим. Адекватним та ефективним механізмом у цьому кримінальному провадженні, з огляду на положення ст.ст. 177, 181 КПК України, буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 196, 197 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Київської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком з 05 квітня 2019 року по 03 червня 2019 року включно та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 181 КПК України, зокрема
1)не залишати цілодобово місце проживання по АДРЕСА_1 без дозволу суду;
2)прибувати до Згурівського районного суду Київської області за першою вимогою;
3)носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Яготинському відділенню поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за місцем проживання ОСОБА_5 .

Зобов`язати Яготинське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області негайно поставити ОСОБА_5 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це Згурівському районному суду Київської області.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у його житло, під домашнім арештом у якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали суду вручити ОСОБА_5 після її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1