Справа № 579/298/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , розглянувши внесене слідчим ОСОБА_2 клопотання про арешт майна, в кримінальному провадженні № 0000058 яке внесене 17 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Кролевецького районного суду із клопотання про арешт автомобіля ВАЗ 219060 номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , погоджене прокурором.

Слідчий клопотання обгрунтовує тим, що 17 лютого 2019 року близько 06:30 ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі ВАЗ 211010 номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Калиновського в м.Кролевець Сумської області, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2190 Гранта номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП водій автомобіля ВАЗ 2190 Гранта ОСОБА_3 та пасажир автомобіля ВАЗ 211010 ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження у вигляді переломів колінного суглобу та плеча відповідно.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вимоги до клопотання про арешт майна передбачені ст.171 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 286 КПК України відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а не отримання тілесних ушкоджень, про що йде мова в клопотанні.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які дані стосовно спричинення потерпілим середньої тяжкості тілесного ушкодження, і слідчим такі докази не надані.

Слідчий в клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КПК України, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак слідчим докази того, що потерпілі отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження не надано, та не надано доказів того, що не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись таким майном призведе до знищення слідів злочину та неможливості використання зазначених речей та інформацію, яка в них міститься в якості доказів.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого Кролевецького ВП ГУНП про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000058 від 17.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повернути прокурору та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого на те, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.100, 107, 171, ч.3 ст.172, 309 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 219060 номерний знак НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000058 від 17 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повернути прокурору Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1