Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2334/18
Провадження № 1-в/553/515/2018
У Х В А Л А
Іменем України

03.12.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участі заявника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Полтавська область, м. Кременчук, українця, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:

26.01.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

12.10.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- по даній справі засудженого 29.08.2018 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 186, 69, 128, 69, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання повністю з 25.12.2017 року по 29.08.2018 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.04.2017 року по 21.04.2017 року з розрахунку згідно ч.5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

та захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з тяжкою хворобою засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 оку засуджений ОСОБА_5 та захисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 в зв`язку з тяжкою хворобою засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання , оскільки останній є інвалідом ІІ групи з дитинства, діагноз епілепсія симптоматична, стан після видалення арахноїдної кісти лівої скронево- базальної ділянки передньої скроневої лобектомії, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері з листопада 2013 року. При цьому, в клопотанні засудженим та його захисником ОСОБА_4 вказувалось про те, що 19.04.2018 року засудженому встановлено членами експертної комісіїі діагноз Епілепсія симптоматична з частими фокальними нападами із втратою свідомості (декілька разів на день) і вторинно - генералізованими судомними нападами. З даних підстав, засуджений звернувся до суду з клопотанням про його звільнення, в зв`язку з наявністю тяжкого захворювання.

В судовому засіданні заявником захисником засудженого адвокатом ОСОБА_4 вказувалось про наявність тяжкого захворювання у засудженого, яке унеможливлює його подальше перебування в місцях позбавлення волі, тому на задоволенні клопотання останній наполягав.

Засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримиав та просив задовольнити.

Представником медичної частини ДУ «ПВК №64» вказувалось про те, що засуджений з заявою про направлення його до лікувального закладу не звертався, при цьому даний засуджений постійно знаходиться в медичній частині, де перебуває на обліку, в зв`язку з наявністю захворювання на епілепсію. Представником медичної частини також вказувалось про те, засудженому надається медикаментозне лікування з даного приводу, епілептичні приступи у засудженого виникають переважно у нічний час доби, на тиждень 1-2 рази. Проти задоволення вказаного клопотання заперечував, оскільки дане клопотання є безпідставним.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з відсутністю висновку спеціальної лікарської комісі щодо ступеня тяжкості захворювання та точного діагнозу захворювання, яке б відповідало Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.
Вислухавши думку заявників, міркування прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи, та приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню за наступних причин.

Судом встановлено, що наведений засудженим та його захисником діагноз, встановлений 19.04.2018 року членами експертної комісіїі: Епілепсія симптоматична з частими фокальними нападами із втратою свідомості (декілька разів на день) і вторинно - генералізованими судомними нападами, який був проведений в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_5 ..

Судом встановлено та підтверджено в судовому засіданні представником медичної частини ДУ «ПВК №64», що на даний час стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 є стійким, останній перебуває на медичному обліку та отримує медикаментозне лікування з приводу захворювання на епілепсію.

При цьому, судом встановлено та не заперечувалось учасниками судового розгляду, що заслужений ОСОБА_5 не звертався до медичної частини з клопотанням про переведення останнього до лікувального закладу.

Слід звернути увагу, що висновком спеціальної лікарської комісії щодо визначення ступінь тяжкості захворювання та точного діагнозу захворювання у ОСОБА_5 , яке б відповідало переліку Переліку захворювань, котре є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, станом на дату звернення з клопотанням та на час розгляду даного клопотання в матеріалах даної справи та в матеріалах особової справи відсутній.
Крім того, приймаючи таке рішення, суд насамперед виходив з того, що висновок судово - медичної експертизи № 26 відносно ОСОБА_5 був складений 25.04.2018 року, тобто майже 8 (вісім) місяців по тому до дня розгляду даного клопотання, що вказує про те, що стан підекспертного оцінювавався та встановлювався експертами на час його складання, а тому не може бути прийнятий судом до уваги, як належний та допустимий доказ підтвердження стану захворювання засудженого та діагнозу тяжкості захворювання саме на час розгляду даного клопотання після сплину тривалого часу.

Більше того, вказаною експертною комісією стан хворого ОСОБА_5 був оцінений як середньої тяжкості, що суперечить положенням ч.2 ст. 84 КК України, котрі передбачають звільненню особи від призначеного покарання в зв`язку з тяжкою хворобою.

Слід також зауважити, що Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матераілів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання визначено: "6. Розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовленої хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку - нейроінфекції, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодженння головного мозку.

таким чином, підставою для звільнення особи від призначеного покарання є саме: розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовленої хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку - нейроінфекції, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодженння головного мозку, в тому числі епілепсією, що свідчить про те, що наявність у особи захворювання на епілепсію не є первинною підставою для звільнення від призначеного покарання, а лише похідною по відношенню до наявності у особи Розладу особистості та поведінки органічної етіології, обумовленої даним захворюванням.

Заявниками не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності на час розгляду даного клопотання у засудженого тяжкого стану, а саме - Розладу особистості та поведінки органічної етіології, обумовленого епілепсією.

Посиланння заявниками на висновок сдово - психіатричної експертизи № 209 від 16.05.2017 року, котрий вказаний у вироці Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.08.2018 року відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186, ст. 128 КК України, як на доказ встановленого вище зазначеного хворобливого тяжкого стану останнього, є неприпустимим та безпісдтавним , оскільки даний доказ зазначений судом саме з метою відсутності підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, а не визначення тяжкості стану останнього і висновок експертизи датовиний 16 травня 2017 року, що є неактувальним на день розгляду даного клопотання та не може вказувати про його відповідність дійсному стану ОСОБА_5 на даний час.

Інших доказів на підтвердження у ОСОБА_5 тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню ним призначеного йому покарання, заявниками суду не надано та судом не встановлено.

В свою чергу, слід зазначити, що вказані висновки експертиз, що підтверджували стан обвинуваченого, були враховані Кременчуцьким районним судом Полтавської області при призначенні останньому покарання за ч.2 ст. 186 КК України, як такі, що істотно знижують ступнь тяжкуості вчиненого злочину, застосувавши вимоги ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України, а тому повторному врахуванню, як обставини, яка виключає відбуття останнім призначеного цим же судом покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, не передбачає.

Аналіз вказаних обставин, встановлених судом, свідчать про те, що ОСОБА_5 у такий спосіб намагається ухилитися від відбуття призначеного судом покарання взагалі, зважаючи на те, що до спеціалізованого лікувальної установи для визначення в установленому порядку стану здоров`я останній звертатися не бажає, в зв`язку з незадовільними умовами утримання, що є надуманою підставою.

Згідно ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.
Таким чином, наведені вище обставини, вказують про надуманість та безпідставність клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з тяжкою хворобою засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 84 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку з тяжкою хворобою засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1