КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 квітня 2019 року, з використанням відеоконференцзв`язку з ІТТ ГУ НП України у м. Києві, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Саливонки Васильківського району Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до 08 квітня 2019 року.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірних кримінальних правопорушень, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Зокрема, автор апеляційної скарги зазначає про порушення права підозрюваного на захист, оскільки клопотання прокурора було розглянуто слідчим суддею за відсутності захисника за договором, натомість залучено захисника за програмою безоплатної правової допомоги, від якого підозрюваний відмовився. При цьому, його, як захисника о 08 год. 56 хв. 14 лютого 2019 року було повідомлено про розгляд зазначеного клопотання о 09 год. 30 хв. того ж дня.
Також, захисник зазначає, що в органу досудового розслідування не має в наявності доказів, які б обґрунтовували підозру у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, та свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, за 10 місяців перебування підозрюваного під вартою, було допитано усіх свідків по справі, окрім свідків захисту, у зв`язку з чим відсутній ризик, передбачений п. 3 ч. 1 вказаної статті. Крім того, підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даного провадження, оскільки особисто зацікавлений у тому, щоб дане провадження швидше закінчилося.
Звертається увага в апеляційній скарзі і на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має позитивну характеристику.
Також, захисник зазначає, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України відносно підозрюваного можливо обрати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 19 жовтня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002555, зокрема, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
16 травня 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановами заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора від 09 липня та 18 жовтня 2018 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено, відповідно до шести місяців, тобто до 16 листопада 2018 року та дванадцяти місяців, тобто до 16 травня 2019 року.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 11 липня, 29 серпня, 23 жовтня та 19 грудня 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 , відповідно 04 вересня, 27 жовтня та 21 грудня 2018 року, 17 лютого 2019 року.
14 січня 2019 року прокурором у кримінальному провадженні матеріали за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у порядку ст. 217 КПК України виділено в окреме провадження за № 0000011.
18 січня 2019 року матеріали досудових розслідувань № 0000011 об`єднано із матеріалами досудового розслідування № 0002555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
22 січня 2019 року ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб, пошкодження їхнього майна, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, та у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися насильством та застосуванням спеціальних засобів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
25 січня 2019 року прокурором у провадженні прийнято рішення про закінчення досудового розслідування, про що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України повідомлено учасникам кримінального провадження.

08 лютого 2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , на 60 днів, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, вказане клопотання прокурора було задоволено.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищевикладене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та має позитивну характеристику, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 , може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Щодо доводів захисника про порушення права підозрюваного на захист, то їх слід визнати непереконливими, зважаючи на те, що відповідно до матеріалів провадження захисник ОСОБА_6 13 лютого 2019 року о 12 год. 16 хв. був повідомлений про розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 цього ж дня о 16 год. 10 хв. Розгляд вказаного клопотання було відкладено до 09 год. 30 хв. 14 лютого 2019 року, у зв`язку з неявкою захисника за договором, та залучено захисника із центру надання вторинної безоплатної допомоги, який і був присутнім під час прийняття оскаржуваного рішення слідчим суддею (т. 1 а.п. 16 18, 20-22).
Те, що захисник ОСОБА_6 про судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. 14 лютого 2019 року був повідомлений за 35 хвилин до його початку, підтверджується матеріалами провадження, однак зважаючи на те, що попереднє засідання було призначено за день до цього, захисник мав можливість самостійно поцікавитися на якій стадії розгляду перебуває клопотання про продовження строку тримання під вартою його підзахисному. При цьому, колегія суддів приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Інші доводи, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки не спростовують висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої останньому у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що у сукупності з усіма обставинами провадження є достатнім для продовження застосування відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів враховує і пояснення прокурора, відповідно до яких, 28 березня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 16 травня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 08 квітня 2019 року,- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1656/2019 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_14 Доповідач: ОСОБА_1