Ухвала
02 січня 2019 року

м. Київ
справа № 569/9525/17

провадження № 51-10564ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року та ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року,
встановив:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви заступника начальника Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвалою судді Рівненського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року повернено ОСОБА_4 подану ним апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду від 29 жовтня 2018 року.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2, частин 3, 5 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; крім того якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.
В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права. Вимоги про бажане для особи судове рішення касаційної інстанції зазначаються з урахуванням статей 436, 438 КПК України.
Проте наведених положень процесуального закону потерпілим не дотримано.
Виходячи з положень ч. 6 ст. 399 КПК України, у разі ухвалення судом апеляційної інстанції ухвали про повернення апеляційної скарги предметом касаційного оскарження може бути лише названа ухвала апеляційного суду. При цьому відповідно до ст. 424 вказаного Кодексу повноваженнями здійснювати перегляд рішення місцевого суду, яке не було предметом перегляду суду апеляційної інстанції (про що йдеться у касаційній скарзі) суд касаційної інстанції не наділений.
Також у поданій касаційній скарзі відсутнє обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду від 26 листопада 2018 року про повернення апеляційної скарги на підставах, передбачених ст. 438 КПК України. Зокрема, у скарзі має бути вказано, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустився суд апеляційної інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
У разі скасування відповідної ухвали за результатами касаційного розгляду, суд виходить з положень ст. 436 КПК України, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Отже, зазначена потерпілим вимога про скасування ухвали місцевого суду (яка відповідно до ст. 424 вказаного Кодексу не може бути предметом перегляду) та ухвали апеляційного суду і ухвалення нової постанови викладена без урахування вказаних положень закону.
Також потерпілий ОСОБА_4 не зазначив у касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
У порушення ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додані копії оскаржуваних судових рішень завірених належним чином.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року та ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3