Справа № 740/3079/18
Провадження № 1-кс/740/127/19
УХВАЛА
22 січня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 06.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Ніжинського ВП ГУНП перебувають матеріали кримінального провадження №0000824 від 06.07.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від фельдшера КШМД про те, що при виїзді з м. Ніжин в напрямку с. Вертіївка, в нежитловій споруді, яка розміщена на території поля, неподалік магазину "Берізка" було виявлено під бетонною плитою тіла трьох неповнолітніх хлопців, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Згідно отриманої з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно інформації, дана споруда являє собою об`єкт незавершеного будівництва ветеринарна станція з лабораторією, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :19:001:0055, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
21.01.2019 року було проведено додатковий огляд місця події під час якого вилучено напівзруйновану будівлю за адресою: АДРЕСА_2 так як з`ясовано, що з 06.07.2018 року до моменту проведення повторного огляду споруди, власником майна не було вчинено жодних дій по встановленню заходів до унеможливлення потрапляння на об`єкт сторонніх осіб, що може призвести до повторного нещасного випадку.
Тому з метою збереження речових доказів та проведення експертного дослідження виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на вказану земельну ділянку та будівлі, які на ній знаходяться.
В судове засідання слідчий та представник власника майна не з`явилися, повідомлялися про судове засідання належним чином, тому, враховуючи вимоги ст. 172 КК України, суд розглянув клопотання у його відсутність.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як передбачено ч. 1 ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.ч.2 , 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, який накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 11 ст. 170 КК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим не доведено, що накладення арешту на напівзруйновану будівлю, яка знаходиться на даній ділянці є засобом збереження речових доказів і незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, як і не доведено яким чином нежитлове напівзруйноване приміщення відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КК України.
В даному кримінальному провадженні вже двічі було проведено огляд даної нерухомості, 06 липня 2018 року та 09 липня 2018 року із залученням спеціаліста. Таким чином речові докази, які відносяться до даного провадження виявлені та вилученні і у слідчого маються всі законні можливості для доступу до вказаних об`єктів нерухомості та збирання доказів, які ще не були виявлені.
В клопотанні слідчий зазначає, що під час додаткового огляду встановлено, що власник майне не вжив жодних заходів для унеможливлення потрапляння на об`єкт сторонніх осіб, натомість в протоколі додаткового огляду від 21 січня 2019 року зазначено, що на земельній ділянці, що частково огороджує будівлю мається напис червоною фарбою «Небезпечно», який з`явився після проведених попередніх оглядів.
Відповідно до п. 33 «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна
органами дізнання, досудового слідства і суду», забороняється розміщення на зберігання речових доказів та інших об`єктів в умовах і стані, що може призвести до їх пошкодження та неможливості подальшого дослідження та використання як доказів. У разі необхідності повинні вживатися невідкладні заходи щодо приведення вилучених об`єктів у стан, який дозволяє їх подальше зберігання.
Слідчий жодним чином не довів, що за умови накладення арешту на такий специфічний речовий доказ, як об`єкт нерухомості в стані незавершеного будівництва, досудове слідство зможе забезпечити його зберігання в належних умовах для недопущення його пошкодження та зміну стану, забезпечити не потрапляння на даний об`єкт сторонніх осіб, шляхом будівництва огорожі, закриття дверних та віконних отворів. Крім того проведення таких робіт є небезпечним, оскільки сам слідчий проводив додатковий огляд лише по периметру будівлі через небезпеку обвалу, зокрема по причині значного снігового покриву на даху.
Конституцією та законами України передбачено, що право власності є непорушним, дана норма стосується всіх її форм та полягає в його недоторканності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні, крім випадків передбачених законом.
Слідчим не доведено, що таке втручання у законодавчо закріплене право на володіння та розпорядження своєю власність, як накладення арешту обумовлене необхідністю уникнення тих наслідків, заради яких застосовується даний захід забезпечення кримінального провадження.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання є не обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107,170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 06.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 про арешт майна, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1