Справа № 761/4466/16-к
Провадження №1-кп/761/1486/2018
В И Р О К
іменем України

09 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011767 від 05 листопада 2019 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого кур?єром ТОВ «ЮР-ГРУП», проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 04.11.2018 року, близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 перебували на пункті прийому вторинної сировини по вул. Парково-Сирецькій, 6, в м. Києві де в них, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник конфлікт з працівником пункту ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник спільний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 .

Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 04.11.2018 року, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи по вул. Парково-Сирецькій, 6, в м. Києві, діючи умисно за попередньою змово групою осіб, ОСОБА_2 , з метою подолання можливого опору з боку потерпілого ОСОБА_9 , стоячи поряд з ним, наніс один удар кулаком у вухо потерпілого, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, від чого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю. В той же час, ОСОБА_3 , діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 , з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 взяв, тобто незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, частину з яких одразу віддав ОСОБА_2 , мобільним телефоном марки «Nokia» модель «105» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 193 (сто дев`яносто три) гривні 33 копійки з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_2 на абонентському рахунку якої грошових коштів не було та 6 кг міді, загальною вартістю 750 (сімсот п?ятдесят) гривень 00 коп., чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2943 (дві тисячі дев?ятсот сорок три) грн.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення за ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі та розказав про обставини скоєного злочину так як зазначено в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 04.11.2018 року він разом з ОСОБА_2 , близько 17 години 30 хвилин, перебував в пункті прийому вторинної сировини по вул. Парково-Сирецькій, 6, в м. Києві. З потерпілим ОСОБА_9 , який приймав вторинну сировину, у них виник конфлікт і тоді вони вирішили забрати його майно. Так, ОСОБА_2 вдарив потерпілого кулаком у вухо, від чого останній впав на землю. Після цього він забрав у потерпілого з кишені грошові кошти в сумі 2000 грн, половину з яких одразу віддав ОСОБА_2 , а також мобільний телефон Нокіа та 6 кг міді, потім вони зникли з місця події.

Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, врахувати те, що він офіційно працевлаштувався, проживає у незареєстрованому шлюбі, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, а також просив врахувати наявність у нього тяжкого хронічного захворювання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі та розказав про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному в акті і підтримав показання обвинуваченого ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_2 пояснив, що 04.11.2018 року він разом із ОСОБА_3 , близько 17 години 30 хвилин, перебував в пункті прийому вторинної сировини по вул. Парково-Сирецькій, 6, в м. Києві. З потерпілим ОСОБА_9 , який приймав втор сировину, у них виник конфлікт і в цей момент у них з ОСОБА_3 виник умисел на викрадення майна. Він наніс удар ОСОБА_9 у вухо, від чого останній упав на землю, ОСОБА_3 в той момент взяв у нього з кишені 2000 грн., половину з яких одразу віддав йому, мобільний телефон марки «Nokia», а також вони забрали 6 кг міді, яку він здав та отримані гроші використав на власні потреби.

ОСОБА_2 у вчиненому щиро розкаявся. Просив суд суворо не карати його, врахувати, що він був учасником бойових дій, має постійне місце проживання у м. Києві, працював різноробочим на будівництві для того, щоб заробити на життя, має двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, а також має незадовільний стан здоров?я та ряд хронічних захворювань.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.186 КК України, визнали себе повністю винуватими, щиро розкаялися, просили суд суворо їх не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії кожного з них за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи кожному обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення обвинувачених до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують їх особи.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_2 судом враховується, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, проте постійно підробляє, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має ряд хронічних захворювань.

Допитана в судовому засіданні з метою надання даних, які характеризують особу ОСОБА_2 , його рідна сестра ОСОБА_10 охарактеризувала останнього з позитивної сторони, повідомила про те, що останній є учасником бойових дій, постійно працював, надавав матеріальну підтримку двом своїм неповнолітнім дітям та батькам, має проблеми зі здоров?ям після скоєння на нього нападу та побиття у 2018 році.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 судом враховується, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім?ю, офіційно працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має тяжке хронічне захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працює, позитивно характеризується, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Також суд, враховуючи викладене вище, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, проте постійно підробляє, має двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, має ряд хронічних захворювань, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення як ОСОБА_3 так і ОСОБА_2 , та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Стягненню солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають процесуальні витрати за проведення судової експертизи №12-4/2049 від 28.11.2018 в розмірі 286,00 грн.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов?язання, поклавши на ОСОБА_2 обов?язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення Київським НДЕКЦ судової експертизи №12-4/2049 від 28.11.2018 в розмірі 286,00 грн. на користь держави.

Речові докази мобільний телефон Нокіа, модель 105 ІМЕІ: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 повернути у розпорядження ОСОБА_9 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов?язання.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися за межі м.Києва без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_2 з-під варти в залі суду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1