Номер провадження: 11-сс/785/2054/18
Номер справи місцевого суду: 515/1960/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

Головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.11.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КПК України у кримінальному провадженні №0000267, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2016 року,-

за участю захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.11.2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КПК України у кримінальному провадженні №0000267, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2016 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не може бути оскаржене відповідно до п.4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, оскільки кримінальне провадження було розпочато до набрання законної сили вищевказаним Законом.

Зміст вимог апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги в цьому ж суді в іншому складі суду.

Свої вимоги захисник мотивує такими доводами:

- ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки під час автоматизованого розподілу справ між суддями з їх числа безпідставно був виключений суддя ОСОБА_8 ;

- висновок слідчого судді про необхідність відмовити у відкритті провадження є передчасним, оскільки дане кримінальне провадження двічі було закрито до набрання законної сили Законом України, а після набрання ним сили прокурором була скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

15.03.2018 року набрав законної сили Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів" № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким частину першу статті 303 КПК України доповнено пунктом 10, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру.

Згідно з п. 4 параграфу 2 "Прикінцеві положення" Розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року встановлено, що зазначені зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності чим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

При цьому дана норма є імперативною та не містить виключень із загального правила, а також не містить жодних застережень про дію норми в часі щодо кримінальних проваджень, які були розпочаті та закриті до набрання чинності цим Законом.

Як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, кримінальне провадження №0000267 щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України розпочате 19.05.2016 року, тобто до набрання законної сили вищевказаним Законом.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не може бути оскаржене до слідчого судді, а тому у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо постановлення ухвали незаконним складом суду, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, склад суду був визначений автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись вимогами ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.11.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КПК України у кримінальному провадженні №0000267, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2016 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4