УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, українці, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001259 від 16.03.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи знайомою з неповнолітньою ОСОБА_6 , підтримуючи з останньою дружні стосунки та періодично мешкаючи разом із нею, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, вирішила вчинити її умисне вбивство.

11 березня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , знаходячись разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем тимчасового мешкання неповнолітньої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_6 вживали алкогольні та наркотичні засоби, під дією яких ОСОБА_6 не могла пересуватись та перебувала у безпорадному стані.

В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, маючи мету умисного вбивства ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин до останньої, вирішила скористатись безпораднім станом ОСОБА_6 та скоїти її умисне вбивство.

Для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 вирішила викликати раніше знайомого їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким раніше підтримувала інтимні стосунки. ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_5 , 11 березня 2015 року, о 22 годині 56 хвилин, зателефонувала ОСОБА_8 та попрохала приїхати за адресою: АДРЕСА_2 , для надання допомоги ОСОБА_6 .

Приблизно о 23 годині 30 хвилин 11 березня 2015 року до вказаної квартири прибув ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 , розповіла історію про її зґвалтування, вчинене на замовлення ОСОБА_6 та, за грошову винагороду у розмірі 20 000 гривень запропонувала ОСОБА_8 скоїти умисне вбивство ОСОБА_6 шляхом удушення подушкою, на що останній відмовився та вийшов з квартири на вулицю.

Не зважаючи на відмову ОСОБА_8 , не відмовляючись від досягнення поставленої мети та реалізації злочинного наміру, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 , 11 березня 2015 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 попрохала у ОСОБА_7 проволоку для скріплення зошиту, якою останні зв`язували пакети з одягом і, отримавши зазначений предмет зайшла до кімнати, в якій у безпорадному стані на підлозі перебувала ОСОБА_6 , зачинивши за собою двері. Скориставшись безпораднім станом потерпілої, викликаним вживанням алкогольних напоїв та наркотичних засобів, використовуючи вищезгадану проволоку для скріплення зошиту, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно в період часу з 23 години 40 хвилини до 23 години 56 хвилини, підійшла до ОСОБА_6 та здавила органи її шиї, чим згідно висновку експерта № 1968 від 10.06.2015 року, спричинила очаговий буро-коричневий крововилив в навколишні м`які тканини, деформацію під`язикової кістки в передньо-задньому напрямку з роз`єднанням на рівні зчленування лівого великого ріжка і тіла під`язикової кістки, що призвело до механічної асфіксії, від якої настала смерть ОСОБА_6 , тим самим вчинила її умисне вбивство.

Після цього, ОСОБА_5 , з метою приховування трупу ОСОБА_6 , попрохала ОСОБА_8 перевезти труп до місця її тимчасового мешкання, а саме до приміщення будинку АДРЕСА_3 . На прохання останньої, ОСОБА_8 зателефонував своєму знайомому - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з яким, після його прибуття, винесли труп ОСОБА_6 з квартири та на автомобілі марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який не усвідомлював злочинність дій ОСОБА_5 та вважав нерухливість ОСОБА_6 викликана алкогольним сп`янінням, перевезли труп останньої до вказаного ОСОБА_5 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 і залишили в одній з його кімнат.

12 березня 2015 року, у ранковий час, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою приховування трупу ОСОБА_6 , перетягли труп до приміщення кімнати «кухня» та скинули до підвалу, який розташований під підлогою вказаної кімнати. Після чого ОСОБА_5 , приблизно в період часу з 10 години до 17 години, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, виготовила суміш бетону, яку вилила на труп ОСОБА_6 у підвалі, що під підлогою кімнати «кухня».

В подальшому, в період часу з 21 години 50 хвилин 09 червня 2015 року до 03 години 15 хвилин 10 червня 2015 року труп ОСОБА_6 було виявлено у затверділій суміші бетону, у підвалі, що під підлогою кімнати «кухня» будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12 березня 2015 року, о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , таємно викрала наручний годинник-телефон марки «Fashion», наручний годинник марки «Geneva», вартістю 150 гривень, наручний годинник марки «LC», наручний годинник марки «WoMaGe», наручний годинник марки «Tissot», вартістю 275 гривень, наручний годинник марки «Yashilu», вартістю 248 гривень, флеш-носій інформації марки «Apacer», макбук марки «Macbook Air» із зарядним пристроєм, вартістю 22799 гривень, мобільний телефон марки «Iphone 6» із зарядним пристроєм, вартістю 17 000 гривень, чохол рожевого кольору, мобільний телефон марки «Sony RT-18I», вартістю 1100 гривень та банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 з грошовим коштами на рахунках, що належали потерпілій ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_5 перевезла вказане майно за місцем свого мешкання - за адресою: АДРЕСА_3 , яким у подальшому розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 41572 гривень.

Крім того, 12 березня 2015 року, о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення офіційних документів, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , таємно викрала банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , з грошовим коштами, що належали ОСОБА_6 та перебували на банківських рахунках, відкритих потерпілій на підставі заяв-договорів про відкриття та обслуговування їх.

Далі, ОСОБА_5 перевезла вказані офіційні документи за місцем свого мешкання - за адресою: АДРЕСА_3 та у подальшому використала на власний розсуд, з корисливих мотивів.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 , після вчинення крадіжки офіційних документів ОСОБА_6 , перевезла їх до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись банківською картою № НОМЕР_4 , шляхом введення пін-коду, зняла з неї грошові кошти, що належали ОСОБА_6 , а саме: 21 березня 2015 року, в період часу з 22 години 52 хвилини до 22 годину 53 хвилини, з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубніків, будинок 8, грошові кошти у 8000 гривень; 21 березня 2015 року, в період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 51 хвилини, з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Станіславського, будинок 18, грошові кошти у розмірі 16000 гривень; 21 березня 2015 року, о 23 годині 58 хвилин, з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубніків, будинок 8, грошові кошти у розмірі 1000 гривень; 22 березня 2015 року, в період часу з 01 години 03 хвилини до 01 години 07 хвилин, з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Електрометалургів, будинок 27, грошові кошти у розмірі 26000 гривень; 23 березня 2015 року, в період часу з 00 годин 19 хвилин до 00 годин 27 хвилин, з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: місто Дніпро, вулиця Яворницького, будинок 127, грошові кошти у розмірі 12900 гривень.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_5 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, які виразилися у таємному викраденні майна ОСОБА_6 , потерпілій було завдано значну матеріальну шкоду на загальну суму 63900 гривень.

14.07.2017 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та 29.10.2018 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 знаходиться у міжнародному розшуку, а також з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодивши, таким чином, встановленню істини по даному кримінальному провадженню, беручи до уваги, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з чим звернувся до суду з доним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просить його задовольнити, на підставах, які викладені у клопотанні.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001259 від 16.03.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

14.07.2017 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке було вручено її матері - ОСОБА_11

29.10.2018 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України, яке було вручено її матері - ОСОБА_11 , у зв`язку із розшуком ОСОБА_5 .

Постановю слідчого від 29.10.2018 року ОСОБА_5 оголошено у міждержавний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , те, що підозрювана перебуває у міжнародному розшуку, та дані про особу підозрюваної, який раніше не засуджена, офіційно не працевлаштована, її вік, ступінь міцності соціальних зв`язків, а також ту обставину, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також з обставин та наслідків їх вчинення, степеню участі підозрюваної у вчиненні злочинів, згідно повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про її особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує їх суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства.

На підставі досліджених матеріалів, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави дійти обґрунтованого висновку, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення перешкодивши, таким чином, встановленню істини по даному кримінальному провадженню.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги надані слідчим та прокурором докази того, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та перебуває у міжнародному розшуку, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про достатність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчому забезпечити доставку підозрюваної до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1