Справа № 598/650/18
провадження № 1-кп/598/31/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 598/650/18 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше судимої вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. сплаченого 21 травня 2018 року,

за ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

04 березня 2018 року приблизно о 18 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебувала у приміщенні житлового будинку ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де у неї повторно виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, реалізовуючи свої злочинні наміри, цього ж дня 04 березня 2018 року приблизно о 18 год. перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_8 , що знаходиться по вулиці Центральній с. Колодне Збаразького району, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно повторно викрала із кухонного стола мобільний телефон марки «Батяш» модель С-3520, вартістю 680 гривень з поміщеною у нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, що належав ОСОБА_4 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 705 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 березня 2018 року обвинувачена ОСОБА_6 перебувала у господарстві ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де у неї повторно виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, цього ж дня, 20 березня 2018 року приблизно о 20 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи у господарстві ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , із підсобного приміщення таємно повторно викрала кінне приладдя для обробітку землі, а саме один металевий однокорпусний кінний плуг вартістю 1200 гривень, три металеві кінні борони вартістю 500 гривень за одну, одне кінне металеве рало вартістю 900 гривень, один кінний плуг для підгортання вартістю 750 гривень, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4350 гривень.

Надалі продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 березня 2018 року обвинувачена ОСОБА_6 перебувала у господарстві ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де у неї повторно виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, цього ж дня, 24 березня 2018 року приблизно о 22 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщення житлового будинку ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , таємно повторно викрала із кімнати житлового будинку бензинову пилку вартістю 1292 грн. 37 коп., чим завдала потерпілій матеріальну шкоду.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 є винна у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
26 квітня 2018 року, між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, яку сторони підтримали у підготовчому судовому засіданні.

Згідно даної угоди, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК України. При цьому обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, у виді двох років позбавлення волі. При цьому ОСОБА_6 погоджується з таким видом і мірою покарання, і на підставі ст. 75 КК України звільння ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк.

В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.474 КПК України, які роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_6 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено під час судового розгляду, потерпілим відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, що їй інкримінуються, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку, передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Речовий доказ по справі - бензинову пилку, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення поліції, повернути власнику ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 квітня 2019 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №598/650/18.

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, призначивши їй узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ по справі - бензинову пилку, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення поліції, повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1