ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1963/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0009628 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської обл., українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неофіційно працюючого вантажником, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02.11.2018 року, приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Велмарт», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 10, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Фудком», діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв зі стелажів майно, а саме: ікру лососеву, червону «Шаланда», вагою 120 г, в кількості 1 шт., вартістю 244 грн. 98 коп. (без ПДВ), та поклав до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказане майно, та, пройшовши через касу супермаркету, не розрахувавшись за нього, направилася до виходу із супермаркету, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися товаром на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони разом із викраденим майном.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро каявся та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 02.11.2018 року, приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Велмарт», керуючись корисливим умислом, взяв банку червоної ікри, яку поклав до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, та направився до виходу з магазину, проте при спробі вийти з магазину з неоплаченим товаром був затриманий працівниками охорони.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відсутність настання тяжких наслідків, оскільки майно залишилось у власності ТОВ «Фудком», а також відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик немає, неодружений, неофіційно працює, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був, в судовому засіданні обіцяв в подальшому не допускати противоправної поведінки.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченою, так і іншими особами, є призначення покарання у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речові докази, а саме:
- ікру лососеву, червону Шаланда, вагою 120 г, в кількості 1 шт., яку передано на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Фудком» залишити у власності ТОВ «Фудком»;
- оптичний диск з DVD-R, марки «Acme» - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя