Справа № 727/9217/18
Провадження № 1-кп/727/44/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора: ОСОБА_3

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці обвинувальний акт в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001587 від 16.07.2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, зокрема, за останнім вироком від 02.03. 2011 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст.. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 років; вироком від 11.12. 2018 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст.. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 15.07.2018р., приблизно о 14 год. 35 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, скориставшись дерев`яною драбиною, шляхом вільного доступу, викрав закріплений на стіні першого поверху даного будинку, блок живлення домофону, вартістю 1506.00 грн., після чого з викраденим майном пішов, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, 13.08.2018р. обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 10.50 год., перебуваючи в маршрутному таксі №5, рухаючись від зупинки громадського транспорту «ринок Буковинський» в м. Чернівці до зупинки «ТЦ Формаркет», що за адресою м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 19А, переконавшись в тому, що потерпілий ОСОБА_6 та інші пасажири не звертають на нього уваги, діючи умисно, повторно, протиправно, із корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, шляхом вільного доступу, із сумки, яка знаходилась на плечі потерпілого, викрав гаманець коричневого кольору, вартістю 50 гривень, у якому знаходились - грошові кошти в сумі 4800 гривень, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , дві пластикових картки «Приват Банку», одна пластикова картка «Ощадбанку», клубна карта «Метро», які для потерпілого ОСОБА_6 не становлять матеріальної цінності; при цьому, ОСОБА_4 з вказаного гаманця вийняв грошові кошти в сумі 4800 гривень і сховав їх собі за штани, гаманець викинув на підлогу маршрутного таксі № 5, розпорядившись в такий спосіб майном потерпілого, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4850 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищенаведених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини скоєння ним кожного з кримінальних правопорушень відносно потерпілих, зокрема, у наданих показаннях не заперечував, того, що 15.07.2018р., біля обіду, він перебував в під`їзді будинку АДРЕСА_2 та оглянувши місце і побачивши, що за ним ніхто не спостерігає, взяв дерев`яну драбину, яка знаходилася неподалік і за її допомогою, маючи вільний доступ, піднявся і зняв з стіни першого поверху закріплений блок живлення домофону, з яким він з під`їзду будинку пішов, а домофон продав кошти витратив на власні потреби. Також, в наданих суду показах, пояснив, що 13.08. 2018 року він їдучи у маршрутному таксі №5 від зупинки «ринок Буковинський» до зупинки «ТЦ Формаркет», що по вул. Небесної Сотні м. Чернівці, він, переконавшись що пасажири які знаходилися в маршрутці, в тому числі і чоловік, що стояв близько біля нього, як згодом дізнався це був потерпілий ОСОБА_6 на нього не звертають уваги з сумки останнього яка знаходилася на плечі потерпілого, викрав гаманець, пройшовши вперед по салону від потерпілого, він відкрив гаманець, подивився, в ньому знаходились гроші, які він вийняв і поклав до кишені штанів, а гаманець викинув в цій же маршрутці на підлогу. Просив його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, обвинувачений, в його інтересах захисник просили суд визнати недоцільним дослідження доказів, погодившись із пред`яленим обвинуваченням; показання обвинуваченого в судовому засіданні судом визнаються послідовними і є такими, що не викликають сумнівів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції

Суд, з урахуванням думки учасників процесу, вірно розуміючи зміст обставин пред`явленого обвинувачення, відсутності сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом представників потерпілої сторони, які з`явилися в засідання, без допиту свідків, із дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, і тих документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні під присягою надав показання про те, що влітку 2018 року з під`їзду будинку АДРЕСА_2 було викрадено блок живлення домофону, марки «Vizitбуд-302К-20» вартість якого становить біля 1506,09 грн. Даний домофон пояснив, був установлений в під`їзді будинку ним особисто за власні кошти. В подальшому, коли через відеокамеру переглядав обставини крадіжки, він бачив, як молода особа, в якому в залі суду упізнав обвинуваченого, за допомогою драбини, зняв домофон зі стіни і пішов.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, цивільний позов не заявляв; в суд направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій висловив позицію про відсутність претензій до обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про можливість з`ясувати усі обставини справи, розглянути провадження за відсутності вказаного потерпілого, відповідно до ст.325 КПК України.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинувачених, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Суд, вірно кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив злочин середньої тяжкості - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами і доповненнями), при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 50, 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Роз`яснення, що містяться в наведеній постанові вказують на те, що під час призначення покарання винній особі, у кожному конкретному випадку, суди повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, повинні з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

Отже, обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень; відшкодування шкоди потерпілим та відсутності претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, тяжкості вчиненого, особи обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, про що свідчить довідка ВІТ при ГУНП України в Чернівецькій області та копії досліджених судових рішень (вироків); вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, офіційно не працював до затримання, відшкодував шкоду потерпілим, має зареєстроване місце проживання, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей; враховується те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в наркологічному диспансері і не знаходиться на обліку в психіатричній лікарні; за місцем проживання задовільно характеризується; враховуючи думку потерпілих відносно призначення обвинуваченому не суворої міри покарання, зважає за можливе призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, однак на думку суду, виправлення і перевиховання останнього є не можливим без ізоляції від суспільства та підстав для застосування вимог ст.. 69, 75, 76 КК України не вбачає.

Згідно із вимогами ст. 370 КПК Україн, обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому, суд вважає слід залишити застосований у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Крім наведеного, враховуючи, що за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.12.2018р., яким було ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, суд при призначенні покарання остаточного обвинуваченому вважає за необхідне застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

На думку суду та відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.12.2018р. та остаточно призначити до відбування ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років 3 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, залишити застосовану до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 21.112018 року.

Речовий доказ, в порядку ст.. 100 КПК України, за постановою слідчого від 15.08.2018 року носій інформації для зчитування лазерних систем з відеозаписом з камер відео спостереження (том к.п а.с. 22,23) залишити в матеріалах справи.

Речовий доказ за постановою слідчого від 15.08. 2018 року - гаманець коричневого кольору, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; дві пластикових картки «Приват Банку», одна пластикова картка «Ощадбанку», клубна карта «Метро», належні останньому повернути за належністю ОСОБА_6 (том к.п а.с. 41,42)

Вирок суду з врахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, підлягає оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Копію вироку, після його проголошення, вручити прокурору, засудженому.

Суддя ОСОБА_1