Дата документу 10.12.2018 Справа№ 320/5012/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/5012/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/385/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянин України, який має середню освіту, не працюючий, неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) 8 грудня 2009 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
2) 17 червня 2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано покарання за попереднім вироком та призначене остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та його засуджено до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вироком вирішено долю речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні в період часу з 15 травня 2017 року по 19 травня 2017 року, повторно, шляхом вільного доступу, 4 крадіжок чужого майна, а саме:

15 травня 2017 року, приблизно о 16.00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , він таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 1200 гривень;

17 травня 2017 року, приблизно о 17.00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , він таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 на суму 3000 гривень;

18 травня 2017 року, приблизно о 17.00 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , з приміщення господарської будівлі він таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 1200 гривень;

19 травня 2017 року, приблизно о 12.00 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , з приміщення господарської будівлі він таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 1090 гривень;

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, просить скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
В обґрунтування свої вимог вказує, що суд призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України без достатніх на те підстав та не обґрунтував свій висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Вважає, що суд не врахував належним чином: кількість епізодів злочинної діяльності; повернення майна потерпілому внаслідок його вилучення співробітниками поліції; вчинення злочину щодо особи похилого віку; намагання ОСОБА_7 уникнути від відповідальності, на що вказує його переховування від органів досудового розслідування та неявки в судові засідання; відсутність у Мельника постійного джерела доходів
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вирок суду просила скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не виконав вимоги ст. 65 КК України та призначив покарання з випробуванням, яке є несправедливим через м`якість, тобто не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, врахував визнання вини обвинуваченим як обставину, що пом`якшує покарання, а приходячи до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд врахував ступень тяжкості, щиросердне дієве каяття обвинуваченого, який правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, та задовільну характеристику з місця мешкання.
Проте, як вбачається із змісту мотивувальної частини вироку, суд не врахував, що ОСОБА_7 неодноразово був засуджений за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, в тому числі до покарання у виді позбавлення волі, однак він на шлях виправлення не став, не має постійного легального джерела доходу, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує обставини, які впливають на його призначення: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості; вчинення злочину проти особи похилого віку, як обставину, що обтяжує покарання; визнання вини обвинуваченим та щире каяття, як обставини, що пом`якшують покарання, та вважає за можливе призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, як просить в апеляційній скарзі прокурор, і що є меншим аз розміром покаранням, ніж призначив суд першої інстанції, однак з його реальним відбуванням.

Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4