Справа № 344/1725/19
Провадження № 1-кс/344/1075/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 30.01.2019 року, за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 , вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2019 ОСОБА_6 близько 15 год 00 хв прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , де вони удвох вживали спиртне. В ході розпиття спиртного, близько 20 год 00 хв між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив позбавити життя ОСОБА_6 , тобто умисно його вбити. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, схопив у руку ніж та спричинив цілеспрямований удар ножем ОСОБА_6 у життєво важливо ділянку тіла грудну клітку зліва, внаслідок якого останній помер на місці.

Як зазначається у клопотанні, 30.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. ст.115 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які вказали на безпідставність наведених у ньому ризиків та що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає зі своєю співмешканкою, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, є інвалідом ІІ групи, з огляду на що просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановлено наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Таганрог, Ростовської області, Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин України, освіта неповна середня, розлучений, не працює, раніше неодноразово судимий, востаннє 14.03.2012 за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 25.09.2017 у зв`язку із відбуттям покарання.

Можлива причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоком огляду місця події від 29.01.2019 року, показаннями свідка ОСОБА_7 , іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 затримано 30.01.2019 року, а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 30 березня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Ухвала слідчого судді діє до 30 березня 2019 року та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2019 року.