Справа № 317/2763/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з угодою про визнання винуватості)
28 листопада 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, розлученого, має 3 неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та такого, що проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 21 червня 2017 року, маючи військове звання «молодший сержант», обіймаючи посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони 4 роти охорони батальону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до навчального полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який дислокується поблизу АДРЕСА_3 . 10 квітня 2018 року на 07.00 годину залишив місце служби, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього до 17 серпня 2018 року, коли заявив про себе.
Дії ОСОБА_5 , які виразились у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинені військовослужбовцем (крім строкової служби), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст.407 КК України.
17 серпня 2018 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.4 ст.407 КК України, у виді 3 років позбавлення волі та, застосувавши ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, та покласти на останнього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.50,65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судові витрати та речові докази по даній справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373,374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 17 серпня 2018 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1