Справа № 367/2580/14-к
Провадження по справі № 1/367/9/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бузова, Києво-Святошинського району Київської області, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, працюючого водієм швидкої медичної допомоги, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 22.07.2004 р., близько 04-00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, разом з особою, провадження щодо якої зупинено у зв?язку із її розшуком, ОСОБА_6 та іншими особами їхали на автомобілі марки «Таврія», повертаючись з кафе «Лагуна». Після того, як на вимогу ОСОБА_6 машина зупинилась і вона вийшла з автомобіля, ОСОБА_9 та особа, провадження щодо якої зупинено у зв?язку із її розшуком, маючи намір її зґвалтувати, вдвох наздогнали ОСОБА_6 біля подвір?я будинку по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_9 наказав ОСОБА_6 роздягтись та лягти на лавочку, проте вона відмовилась це зробити. Тоді ОСОБА_9 вдарив її рукою в обличчя, від чого вона впала на лавочку, а особа, провадження щодо якої зупинено, з метою подолання її опору продовжив наносити потерпілій удари руками та ногами по різним частинам тіла.

В цей час з двору будинку АДРЕСА_2 вийшов ОСОБА_10 . На його запитання особа, провадження щодо якої зупинено, повідомив, що потерпіла завинила їм кошти і попросив не вмішуватись. ОСОБА_10 повернувся до двору, а ОСОБА_9 з особою, провадження щодо якої зупинено, схопили потерпілу під руки та потягнули її через автодорогу Київ-Чоп в лісосмугу навпроти вказаного вище будинку. Зайшовши в лісосмугу, з метою продовження сумісних дій, направлених на зґвалтування ОСОБА_6 , ОСОБА_9 вдарив її кулаком в живіт і, схопивши за плечі, повалив на землю. Після цього він зірвав з неї штани і спідню білизну, а вона почала його відштовхувати руками в груди. Тому на прохання ОСОБА_9 особа, провадження щодо якої зупинено, з метою подолання опору вдарив її двічі кулаком в живіт, від чого вона навіть не могла кричати. Після цього ОСОБА_9 , знявши з себе шорти та спідню білизну, ліг на неї і здійснив з нею половий акт у природний спосіб. Під час цього вона опиралась, відштовхуючи від себе ОСОБА_9 , за що він вдарив її кулаком в обличчя і казав, щоб вона мовчала і не кричала.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, а саме: зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погроз, вчинене групою осіб.
Крім того, ОСОБА_9 22.07.2004 р., на початку 05 години, знаходячись в стані алкогольного сп?яніння, разом з особою, провадження щодо якої зупинено у зв?язку із її розшуком, та ОСОБА_6 перебував в лісопосадці, навпроти будинку АДРЕСА_2 . Після того, як зґвалтував ОСОБА_6 , і вона хотіла піднятись, ОСОБА_9 , не зважаючи на супротив потерпілої, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, вчинивши з ОСОБА_6 половий акт анально.

Після того, як ґвалтування та задоволення статевої пристрасті в неприродний спосіб здійснила особа, провадження щодо якої зупинено, ОСОБА_9 знову підійшов до ОСОБА_6 , яка почала підводитись і вдягатись, та поставив вимогу здійснити половий акт орально. У зв?язку з тим, що потерпіла чинила опір особа, провадження щодо якої зупинено, вдарив її ногою по спині в область нирок, а ОСОБА_9 двічі вдарив кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_9 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, вчинивши з ОСОБА_6 половий акт орально.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 153 КК України, а саме: задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погроз, вчинене групою осіб, повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у скоєнні зазначених вище злочинів не визнав, вказував, що 21.07.2004 р., після роботи, він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі «Таврія» заїхали до ОСОБА_13 , забрали його та дружину ОСОБА_14 , і поїхали відпочивати в кафе «Лагуна», в с. Калинівка Макарівського району. Потім з метою познайомитись із дівчатами на пропозицію ОСОБА_15 поїхали в кафе на АЗС «ТНК». Там вони познайомились із ОСОБА_6 та її подругою ОСОБА_16 . В кафе він замовив усім по 50 гр коньяку, який усі, в тому числі потерпіла, випили. Вони зібрались повертатись в кафе «Лагуна» і ОСОБА_15 запропонував дівчатам поїхати з ними, однак ОСОБА_17 відмовилась, а потерпіла поїхала з ними.

Вказував, що в кафе «Лагуна» всі відпочивали, танцювали, вживали алкогольні напої, потерпіла сиділа в нього на колінах, і вони цілувались. Потім, коли вийшли на вулицю покурити, він запропонував ОСОБА_6 вступити з ним в інтимні відносини, на що та погодилась і сказала що це буде коштувати 100 грн. Трошки поторгувавшись, він погодився, попросив ОСОБА_18 відігнати його автомобіль «Таврію» в більш темне місце. Там в автомобілі між ним та ОСОБА_6 відбувся половий акт в природний і неприродний спосіб за її згодою. Потім хтось підійшов до автомобілю та сказав що треба їхати додому, тому він розрахувався з ОСОБА_6 і вони вийшли з машини.

Вся їхня компанія вийшла на вулицю, вже світало, почали розсаджуватись в автомобіль, щоб їхати додому. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, потерпіла сіла йому на коліна. Коли від?їхали від кафе і поїхали в сторону м. Києва, потерпіла різко почала казати, щоб зупинили автомобіль. Водій зупинив автомобіль, ОСОБА_6 вийшла з нього і побігла. Він хотів закурити, поліз в кишеню та виявив, що в нього немає грошей, які там лежали. Вони з ОСОБА_15 побігли за потерпілою, наздогнали її біля якогось двору. Оскільки вона не віддавала гроші, вони із ОСОБА_15 завдали їй декілька ударів кулаками по обличчю. В цей час з двору вийшов якийсь чоловік, вони повідомили йому, що ОСОБА_6 вкрала у них гроші, вона не просила в нього захисту. Він із ОСОБА_15 повели ОСОБА_6 до автомобіля, щоб там перевірити її кишені. В якийсь момент потерпіла вирвалась та почала тікати в сторону лісу, вони побігли за нею. Коли він наздогнав потерпілу, схопив її за комір, через що вона полетіла на землю стрімголов. ОСОБА_15 в лісопосадку не заходив, залишився на вході до неї. Він в лісопосадці наніс ОСОБА_6 декілька ударів, куди бив і чим, не пам?ятає. Потім забрав у потерпілої 340 грн., які вона тримала в руках. Коли він із ОСОБА_15 почали йти в сторону автомобіля, потерпіла вийшла з лісопосадки за ними і попросила води, тому він із ОСОБА_15 трошки пошукали колодязь, а не знайшовши, сіли в автомобіль та поїхали додому. Наполягав, що в лісопосадці ніхто у статеві відносини із ОСОБА_6 не вступав. Хто порвав її одежу не знає, можливо вона пошкодилась, коли падала на землю. Яким чином у потерпілої з?явились ушкодження на внутрішніх частинах стегон не може сказати, можливо також наносив їй туди удари. Підтвердив, що знайдені у лісопосадці окуляри і запальничка належали йому.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його вина підтверджується:

показаннями потерпілої ОСОБА_6 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 59-61) і оголошених в судовому засіданні у зв?язку із небажанням давати показання в суді, згідно яких 22.07.2004 р., на початку 01 години, вона разом з подругами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 перебували в кафе на АЗС «ТНК» і пили пиво. В цей час до них підійшли наглядно знайомі ОСОБА_21 , який проживає в с. Бузова, та ОСОБА_22 , який проживає в м. Києві. Вони приїхали на автомобілі «Таврія», в якому були ОСОБА_23 , якому належить цей автомобіль, ОСОБА_24 та ще одна дівчина, з якими вони потім познайомились. Хлопці залишили номер телефону, по якому їм можна зателефонувати, щоб їх забрати, а самі поїхали в кафе «Лагуна». Через деякий час ОСОБА_17 зателефонувала ОСОБА_25 і він, ОСОБА_21 та ОСОБА_23 в 01-30 год приїхали по них в другий раз. ОСОБА_21 замовив коньяк, хлопці, вона та ОСОБА_26 випили його і, заїхавши на їх автомобілі за ОСОБА_16 , яка вже була вдома, поїхали в кафе «Лагуна». Там, вони підсіли за столик, за яким вже були ОСОБА_26 , ОСОБА_24 та дівчина, і всі крім неї почали вживати алкогольні напої. Потім вона вийшла на вулицю, за нею вийшов ОСОБА_21 , який пригостив її пляшкою пива і запропонував посидіти з ним в автомобілі. Вона взяла пляшку пива, вони сіли на передні сидіння автомобіля. В автомобілі ОСОБА_21 намагався її поцілувати, але вона не хотіла цього, тому попросила відкрити двері автомобіля. ОСОБА_21 відкрив і вона пішла в туалет, а коли верталась, то біля входу в кафе ОСОБА_22 запропонував ще поїхати десь погуляти. Вона відмовилась і пішла додому. Вона перейшла дорогу і коли трохи відійшла від кафе, до неї під?їхала «Таврія», в якій сиділи ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та дівчина. ОСОБА_22 запропонував її підвезти додому, на що вона відмовилась. Тоді ОСОБА_27 взяв її за руку, підвів її до автомобіля і посадив на руки ОСОБА_21 . Потім вони поїхали по дорозі в напрямку м. Житомир, але, не доїжджаючи до повороту, що веде до її дому, за вказівкою ОСОБА_28 розвернув автомобіль і поїхав в сторону м. Києва. Вона почала вимагати зупинитись, через що ОСОБА_23 зупинив автомобіль майже у кінці с. Калинівка. Вона вийшла з машини, перейшла на другу сторону дороги і направилась в бік свого дому. Вона трохи відійшла і в цей час її наздогнали ОСОБА_27 та ОСОБА_21 . ОСОБА_27 ще пропонував кудись їхати гуляти, але вона відмовилась. Тоді ОСОБА_21 сказав, щоб вона роздягалась, бо вони самі її роздягнуть. Вона спробувала пройти вперед, але ОСОБА_21 схопив її за руку, підвів до лавки біля якогось будинку і повторив вимогу роздягтись і лягти на лавку. Вона відмовилась тому він вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала на землю і закричала. В цей момент з двору вийшов дід, який запитав, що вони роблять, на що ОСОБА_27 , про щось з ним побалакав і дід пішов у двір. Вона намагалась втекти, але хтось із хлопців схватив її ззаду і потягнув назад. Потім ОСОБА_27 запропонував перетягнути її через дорогу в ліс і вони, взявши її під руки, потягнули. Вона опиралась, але не кричала, бо боялась, що її знову будуть бити. Коли її затягнули в ліс приблизно на 10-15 м., ОСОБА_21 вдарив її кулаком в живіт і, схопивши за плечі, повалив її на землю. Після цього ОСОБА_21 зірвав з неї штани та труси, а вона почала відштовхувати ОСОБА_21 руками в груди. Тому на його прохання ОСОБА_27 вдарив її двічі кулаком в живіт, від чого вона навіть не могла кричати. Після цього ОСОБА_9 , знявши з себе шорти та труси, ліг на неї і здійснив з нею половий акт у природний спосіб. Під час цього вона опиралась, відштовхуючи його від себе, за що він вдарив її кулаком в обличчя і сказав, щоб вона мовчала і не кричала. Після закінчення полового акту ОСОБА_21 підвівся, вона також хотіла встати, прикриваючись штанами, але він знову стягнув з неї штани і здійснив з нею половий акт анально, під час чого вона намагалась його відштовхнути, а кричати боялась, щоб не били.

Після цього її насильно зґвалтував у природній та неприродній спосіб ОСОБА_27 . Потім ОСОБА_27 з ОСОБА_21 декілька секунд щось переговорили і, коли вона почала підводитись і вдягатись, ОСОБА_21 знову підійшов до неї, та поставив вимогу здійснити половий акт орально. Вона почала заперечувати і його відштовхувати, через що ОСОБА_27 вдарив її ногою по спині в область нирок, а ОСОБА_21 двічі вдарив кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_21 здійснив з нею половий акт орально. Такі показання потерпіла підтвердила в судовому засіданні. Пояснила, що розбіжності у показаннях, які вона давала в подальшому в суді, пов?язані із тим, що пройшло багато часу. Вказувала, що сказала під час досудового слідства, що ОСОБА_9 закінчив половий акт не в неї, тому що їй так тоді здалося;

-показаннями свідка ОСОБА_29 , яка в судовому засіданні повідомила, що 21.07.2004 р. її донька ОСОБА_6 близько 22-00 год, пішла гуляти з подругами в кафе на АЗС «ТНК». Повернулась додому вона на наступний день близько 09-00 год побита, вся в синцях і крові, з розірваними штанами, без нижньої білизни та без туфель. Від доньки дізналась, що вона відпочивала в кафе «Лагуна» разом з хлопцями на ім?я ОСОБА_27 та ОСОБА_21 з с. Бузова, які потім, коли вона поверталась додому, наздогнали її, побили, затягнули в ліс і по черзі зґвалтували її в природній і неприродній спосіб, наносячи побої. Донька трохи помилась і вони поїхали в міліцію. Потім дізнались, що донька захворіла на сифіліс та завагітніла, а строк вагітності відповідав дню зґвалтування. Їй прийшлось лікуватись і здійснити примусове переривання вагітності;

-показаннями свідка ОСОБА_29 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 190-192), які були оголошені в судовому засіданні, підтверджені свідком і які по суті співпадають із показаннями, даними нею в судовому засіданні. Незначні відмінності свідок пояснила тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_30 , даними ним під час досудового слідства (т. 1 а.с. 194-196), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не повною відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань 21.07.2004 р., близько 22-00 год, його донька ОСОБА_6 пішла гуляти з подругами. Повернулась додому вона на наступний день близько 08-00 год побита, вся в синцях і крові, з розірваними штанами, без нижньої білизни та без туфель. На запитання дружини донька повідомила, що вона відпочивала в кафе «Лагуна» разом з хлопцями на ім?я ОСОБА_27 та ОСОБА_21 з с. Бузова, які потім, коли вона поверталась додому, наздогнали її, побили її, затягнули в ліс і по черзі зґвалтували її в природній і неприродній спосіб, наносячи їй побої. Донька трохи помилась і вони поїхали в міліцію. Потім дізнались, що донька захворіла на сифіліс та завагітніла, а строк вагітності відповідав дню зґвалтування. Їй прийшлось лікуватись і здійснити примусове переривання вагітності. Такі показання свідок підтвердив в судовому засіданні, а незначні відмінності з показаннями, даними в суді, пояснив тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_31 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 33), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не повною відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань 21.07.2004 р., близько 23-00 год, до кафе на АЗС «ТНК», що в с. Калинівка, де вона працювала барменом, прийшли ОСОБА_17 і ОСОБА_32 , підсіли до столика своїх знайомих і спілкувались. Близько 01-00 год, коли вона біля барної стойки розмовляла з ОСОБА_33 та ОСОБА_20 , в кафе зайшли троє хлопців, замовили коньяку, почали розмовляти з дівчатами. Одного з хлопців звали ОСОБА_27 , другого ОСОБА_21 , а третій не представився. Їй здалось, що хлопці знайомі з дівчатами. Вони ще трохи побули в кафе, потім вийшла з кафе ОСОБА_34 , а через декілька хвилин і хлопці. ОСОБА_35 поїхала з ОСОБА_36 . Такі показання свідок підтвердила в судовому засіданні, а незначні відмінності з показаннями, даними в суді, пояснила тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_37 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 35-36, 197-198), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не повною відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань 21.07.2004 р. вона разом зі своїми знайомими після пікніку в лісі, близько 19-30 год, зайшли в кафе на АЗС «ТНК» в с. Калинівка, де продовжили вживати горілку та пиво. Пізніше в кафе прийшли ОСОБА_32 та ОСОБА_38 , підсіли до них за столик і вони продовжили відпочивати, випивали горілку і пиво. Приблизно о 23-00 год в кафе зайшли ОСОБА_39 і ще два хлопці, які приїхали на автомобілі «Таврія». Вони запропонували разом з дівчатами поїхати відпочивати з ними в кафе «Лагуна». Вона відмовилась, тоді ОСОБА_27 дав номер телефону, щоб вони зателефонували, якщо передумаємо. Хлопці побули ще трошки, випили коньяк і поїхали. Через деякий час ОСОБА_34 сказала, що не проти поїхати в кафе «Лагуна» до хлопців, тому вони з мобільного телефону ОСОБА_40 зателефонували їм і попросили під?їхати. Потім, приблизно о 01-00 год, хлопці знову під?їхали і забрали ОСОБА_41 ( ОСОБА_17 в цей час уже пішла додому). Приблизно через півгодини вона попросила ОСОБА_42 підвезти її до кафе «Лагуна» і він підвіз її на велосипеді. Коли вони приїхали до кафе «Лагуна», туди під?їхали хлопці з ОСОБА_43 та ОСОБА_16 . Всі вони підсіли до столика, де вже сиділа якась білява дівчина, і продовжили вживати горілку. ОСОБА_34 сиділа поруч з ОСОБА_21 і вони про щось розмовляли. Чи виходили вони з кафе не бачила. Через деякий час ОСОБА_17 пішла додому і вона приблизно через 10 хв вирішила йти додому, запропонувала йти ОСОБА_44 , але та вирішила ще залишитись. Вона пішла додому, куди прийшла близько 03-00 год. Такі показання свідок підтвердила в судовому засіданні, а відмінності з показаннями, даними в суді, пояснила тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_45 , даними ним під час досудового слідства (т. 1 а.с. 199), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань він 21.07.2004 р., близько 22-30 год, разом зі своїми знайомими перебував в кафе на АЗС «ТНК» в с. Калинівка. Там також в цей час були ОСОБА_32 та ОСОБА_38 , вони сиділи з кимось за столиком (з ким не пам?ятає) у них було пиво. Біля кафе він бачив автомобіль марки «Таврія» темного кольору. Приблизно о 24-00 год він пішов додому, а друзі, з якими він був в кафе, залишились. Такі показання свідок підтвердив в судовому засіданні, а відмінності з показаннями, даними в суді, пояснив тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , даними ним під час досудового слідства (т. 1 а.с. 56-57), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань він 21.07.2004 р., близько 22-30 год, разом зі своїми співробітниками на ім?я ОСОБА_21 та ОСОБА_23 на автомобілі «Таврія» повертались з роботи в с. Бузова. В цей час зателефонував ОСОБА_39 і попросив підвезти його в кафе «Лагуна». Вони під?їхали до нього додому, забрали його з дружиною ОСОБА_46 і всі разом поїхали в кафе «Лагуна». Там замовили їжі та коньяку. Через деякий час ОСОБА_21 сказав, що йому треба знайти дівчат, на що ОСОБА_27 запропонував поїхати в кафе на АЗС «ТНК». Коли вони приїхали туди, ОСОБА_27 підвів їх до компанії дівчат, їх було троє: ОСОБА_17 , ОСОБА_47 і ОСОБА_34 . Спочатку дівчата не захотіли їхати з ними, тоді ОСОБА_27 залишив їм номер телефону і сказав, що якщо вони погодяться, хай зателефонують. Після цього вони повернулись в кафе «Лагуна», а через деякий час на мобільний телефон ОСОБА_25 зателефонували ті дівчата і попросили за ними приїхати. Він разом з ОСОБА_48 і ОСОБА_21 поїхали в кафе, де забрали ОСОБА_41 і ОСОБА_26 , потім заїхали додому за ОСОБА_16 і всі повернулись в кафе «Лагуна», де присіли за столик і продовжили відпочинок. Під час перебування в кафе до нього підійшов ОСОБА_21 і попросив перегнати автомобіль за кафе в темне місце, що він і зробив. Потім ОСОБА_21 взяв у нього ключі від автомобіля і вийшов разом з ОСОБА_43 . Їх не було близько 40 хв, що там відбувалось він не знає. За цей час ОСОБА_17 і ОСОБА_26 вже кудись пішли. Коли ОСОБА_21 з ОСОБА_43 повернулись, вони вирішили їхати додому. ОСОБА_34 пішла сама, ОСОБА_27 запропонував підвезти її додому. Коли під?їхали до неї, ОСОБА_22 запропонував ОСОБА_44 її підвезти, але вона відмовилась. Тоді ОСОБА_27 вийшов з машини, взяв ОСОБА_41 за руку, посадив її на руки до ОСОБА_21 . Ми поїхали в сторону м. Житомира, але ОСОБА_27 показав йому жестом розвертатись і він розвернув автомобіль в сторону м. Києва. ОСОБА_34 почала питати: «Куди ви їдете?». Бачучи, що вона не хоче з ними їхати, він зупинив автомобіль, ОСОБА_34 вийшла з автомобіля, куди вона пішла, він не бачив. За нею вийшли ОСОБА_21 та ОСОБА_27 . Куди вони поділись, йому не відомо, бачив як приблизно о 04-30 год вони виходили з лісу. На запитання ОСОБА_49 сказав, що ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_41 у зв?язку з чим між ними пізніше виникла бійка. Такі показання свідок підтвердив в судовому засіданні, а відмінності з показаннями, даними в суді, пояснив тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_50 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 54-55), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не відповідністю показань, даних в судовому засіданні. Згідно цих показань вона була дружиною ОСОБА_13 . 21.07.2004 р., близько 22-00 год, до них додому на автомобілі марки «Таврія» заїхали ОСОБА_21 і два ОСОБА_23 . Вона з чоловіком та хлопцями поїхали в кафе «Лагуна» в с. Калинівка. В кафе сіли за столик, відпочивали. ОСОБА_21 пив пиво чи коньяк. Про те, що хлопці від?їжджали до кафе ТНК їй нічого не відомо. Приблизно через годину до них за столик підсіли троє дівчат, як їх звати не знає. ОСОБА_21 постійно розмовляв з однією з них, як потім стало відомо її звати ОСОБА_34 . Вони відходили до бару, де ОСОБА_21 щось їй купляв. Потім ОСОБА_21 перебалакав про щось з ОСОБА_23 , той ненадовго вийшов з кафе, вона бачила як він від`їжджає на автомобілі. Коли ОСОБА_23 повернувся, з кафе вийшли ОСОБА_21 з ОСОБА_43 . Їх не було близько години. Потім вони повернулись і всі вирішили їхати додому. ОСОБА_34 пішла додому пішки. ОСОБА_22 запропонував її підвезти додому, тому, коли її наздогнали на автомобілі, ОСОБА_22 вийшов з автомобіля і запропонував їй сісти в автомобіль. ОСОБА_34 погодилась, щоб її підвезли, сіла на руки до ОСОБА_21 . Спочатку вони поїхали в сторону м. Житомир, а коли розвернулись в сторону м. Києва, ОСОБА_34 почала просити зупинити автомобіль. Після того, як вона декілька разів повторила це, ОСОБА_23 зупинив автомобіль, ОСОБА_34 вискочила з машини і побігла. ОСОБА_21 сказав, що в нього щось пропало і теж вискочив з автомобіля, а за ним і ОСОБА_27 . Коли вона повернулась назад, то побачила, що ОСОБА_21 і ОСОБА_22 про щось розмовляють з ОСОБА_43 на протилежній стороні дороги. Потім вона бачила, як ОСОБА_34 біжить в сторону лісу, а за нею біжать ОСОБА_21 з ОСОБА_48 . Через 15-20 хв до автомобіля підійшов ОСОБА_22 і повідомив, що у ОСОБА_21 з ОСОБА_43 якийсь конфлікт. Після цього на її прохання він знову пішов до лісу, вони з ОСОБА_21 повернулись звідти приблизно через 15 хв і вони поїхали. Куди поділась ОСОБА_34 , вона не знає. В автомобілі між ОСОБА_21 та ОСОБА_48 виник конфлікт у зв?язку з тим, що ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_41 . Такі показання свідок підтвердила в судовому засіданні, а відмінності з показаннями, даними в суді, пояснила тим, що пройшов значний проміжок часу;

-показаннями свідка ОСОБА_51 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 34 37-38), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із не доставкою її в судове засідання через неможливість визначення її місця знаходження. Згідно цих показань 21.07.2004 р., приблизно о 22-00 год, вона разом з подругою ОСОБА_43 пішли відпочивати в кафе на АЗС «ТНК», де присіли за столик до своїх знайомих. Приблизно о 24-00 год в кафе під?їхав автомобіль темного кольору з трьома невідомими чоловіками. Вони погукали ОСОБА_41 , про щось з нею поговорили. ОСОБА_52 підійшла до неї і запропонувала поїхати з хлопцями десь відпочивати, на що вона відмовилась. Близько 00-30 год ОСОБА_52 сіла з хлопцями в автомобіль, а вона пішла додому. Біля 01-30 год, коли вона була вдома, їй зателефонувала ОСОБА_34 і попросила вийти на подвір?я. Вона вийшла, біля подвір?я стояв автомобіль марки «Таврія», в якому сиділи три хлопці. ОСОБА_52 запропонувала поїхати з ними в кафе «Лагуна», що на трасі Київ Житомир. Вона погодилась і всі разом поїхали в те кафе. Коли під?їхали до кафе, там на них чекала ОСОБА_26 . Всі пішли в кафе, а вона запропонувала ОСОБА_44 піти з нею додому, але вона відмовилась, тому вона пішла додому сама;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , даними ним під час досудового слідства (т. 1 а.с. 31-32), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із його смертю (т. 7 а.с. 45-49). Згідно цих показань свідок вказав, що він проживає в АДРЕСА_2 . 22.07.2004 р., близько 04-00 год, почув біля подвір?я шум. Він вийшов на вулицю і побачив там двох хлопців приблизно 30 років, один вищий з русявим волоссям, другий нижчий з чорнявим волоссям, та дівчину приблизно 18 років. Дівчина мала чорняве волосся до плечей, одягнена була в штани темного кольору та легкій кофтинці. Хлопець нижчого зросту тримав дівчину за руку і часто наносив їй удари ногою в різні частини тіла, переважно в груди. При цьому кричав, що вона йому винна гроші. Вона плакала, кричала, просила відпустити. На його зауваження хлопець російською мовою сказав, що це не його діло, вони відпочивають. Дівчина намагалась вирватись і забігти у двір, але хлопець рвонув її за ліву руку і продовжив бити її ногами. Він зайшов у двір і зачинив хвіртку, а хлопці взяли під руки дівчину, яка була ослаблена, і повели її через дорогу в лісопосадку. Він пішов у хату, а через 10-15 хв знову загавкав собака, хтось проходив повз двір. Приблизно о 04-50 год він одягнувся і вийшов на вулицю, на дорозі стояв автомобіль, біля якого стояло два хлопці, один з яких був той самий, що був біля двору, коли били дівчину. Потім з лісопосадки вийшов з пластиковою пляшкою в руці той хлопець, що бив дівчину, а приблизно через п?ять хвилин звідти ж вийшла дівчина, яку били, тримаючи руками на поясі штани, які були розстебнені. Хлопці, що били її, показали їй знаком, щоб та поверталась назад у лісопосадку. Потім вони пішли вздовж дороги в сторону м. Києва, в кінці с. Калинівка до них під?їхав автомобіль, що стояв на дорозі, вони в нього сіли і поїхали;

-показаннями свідка ОСОБА_53 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 39-40), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із її смертю (т. 7 а.с. 45-49). Згідно цих показань свідок вказала, що вона разом з чоловіком ОСОБА_10 проживає в АДРЕСА_2 . Вночі 22.07.2004 р., приблизно о 04-20 год, вона прокинулась від того, що гавкає собака. У вікно побачила якусь метушню біля двору, розбудила чоловіка. Він вийшов на вулицю. Вона також одягнула халат і вийшла з будинку. Біля двору були два хлопця і дівчина. На запитання її чоловіка, хлопці висловились нецензурною лайкою, після чого потягнули дівчину через трасу до лісу. Дівчина кричала, опиралась, не хотіла йти. Повернувшись до хати, вона намагалась зателефонувати в міліцію, але не працював телефон. Ввечері цього ж дня до неї приїхали працівники міліції і повідомили, що в лісі, навпроти їх двору, зґвалтували дівчину і вона зрозуміла, що це була та дівчина, яку вранці тягнули через дорогу два хлопця;

-показаннями свідка ОСОБА_54 , даними нею під час досудового слідства (т. 1 а.с. 188-189), які були оголошені в судовому засіданні у зв?язку із її смертю (т. 7 а.с. 207). Згідно цих показань свідок вказала, що вона є матір?ю ОСОБА_9 21.07.2004 р. він пішов на роботу разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Повернувся він додому 22.07.2004 р. приблизно о 05-30 год. Потім, коли сина не було, ввечері приїздили працівники міліції і сказали, що син зґвалтував у с. Калинівка дівчину. Син їй про це нічого не розповідав, сказав лише: «Оце так погуляв!». Що він мав на увазі, вона не знає;

-протоколом усної заяви про злочин від 22.07.2004 р. (т. 1 а.с. 4, 5), згідно якого у ОСОБА_6 було відібрано заяву про те, що 22.07.2004 р., біля 03-30 год, хлопці на ім?я ОСОБА_27 і ОСОБА_21 , жителі с. Бузова, побили її і в лісі, що в с. Калинівка, зґвалтували її в природній і неприродній спосіб;

-протоколом огляду від 22.07.2004 р. з ілюстративною фототаблицею (т. 1 а.с. 8-17), згідно якого зафіксовано місце побиття ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 , та місце у лісі вздовж дороги Київ-Чоп, навпроти будинку АДРЕСА_2 , де виявлено і вилучено, в тому числі, пару чорних жіночих туфлів, жіночу прокладку білого кольору, прозору одноразову запальничку і чоловічі сонцезахисні окуляри;

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) від 22.07.04 № 89 (т. 1 а.с. 22-24), згідно якого у ОСОБА_6 виявлено: ділянку в області лоба зліва розміром 5х6,5 см у вигляді множинних крупноточечних червоних крововиливів, в області зовнішнього краю лівої брови лінійна горизонтальна поверхнева рана розмірами 0,2х1,5 см, в області повіки лівого ока блідо-синюшний синець розміром 5х7 см, набрякла ліва щока, на якій маються осередкові червоні крововиливи розмірами від 1,5х2 см до 2,5х5 см, на задній поверхні верхньої третини лівого плеча крапкові садна на ділянці 7х3 см, на внутрішній поверхні середньої третини лівого плеча блідо-синюшний синець розміром 6,5х4,5 см, на передній поверхні грудей праворуч на рівні середньої третини синець розміром 4х2 см, на лівій боковій поверхні грудей в нижній третині, на передній поверхні від середньої третини до нижньої третини обох стегон, на передній поверхні обох гомілок на всьому протязі множинні смугасті горизонтальні і косо-вертикальні ушкодження у вигляді внутрішньо шкіряних крововиливів червоного кольору лінійної форми розмірами від 0,5х1 см до 12х0,3 см, в області обох сідниць аналогічні множинні ушкодження у вигляді внутрішньо шкіряних крововиливів розмірами від 0,6х0,1 см до 15х0,3 см, неповний перелом кісток носу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і їх давність може відповідати 22.07.2004 р. о 04-00 год. Також у неї виявлено порушення цілісності невинної пліви, а в області початкового відділу прямої кишки маються множинні пошкодження, які могли утворитися від дії тупого предмету, не виключно напруженого статевого члену, у строк 22.07.2004 р. о 04-00 год;

-висновком експерта від 14.09.04 № 282 (т. 1 а.с. 90-91), згідно якого на дерев?яному фрагменті, двох листках з дерева, вилучених під час огляду місця події 22.07.2004 р., виявлено кров, яка може належати потерпілій ОСОБА_6 ;

-висновком експерта від 05.08.04 № 69/Д (т. 1 а.с. 140-142), згідно якого у ОСОБА_6 виявлено чисельні синці, садна та рани на тілі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і їх давність може відповідати 22.07.2004 р. о 04-00 год. Також у неї виявлено порушення цілісності невинної пліви, а в області початкового відділу прямої кишки маються множинні пошкодження, які могли утворитися від дії тупого предмету, не виключно напруженого статевого члену, у строк 22.07.2004 р. о 04-00 год;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 20.09.2004 р. (т. 1 а.с. 168), згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка ще з одним чоловіком 22.07.2004р., близько 04-00 год, біля його двору били дівчину, а потім потягли її через дорогу в ліс;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 від 20.09.2004 р. (т. 1 а.с. 176-178), згідно якого ОСОБА_10 підтвердив обставини, що сталися 22.07.2004р., близько 04-00 год, біля його двору, де двоє чоловіків били ОСОБА_6 , а потім потягли її через дорогу в ліс;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 20.09.2004 р. (т. 1 а.с. 169-173), згідно якого ОСОБА_6 підтвердила обставини, за яких її зґвалтували двоє чоловіків на ім?я ОСОБА_21 та ОСОБА_27 22.07.2004 р.;

-листом Макарівської центральної районної лікарні від 11.11.04 № 890 (т. 1 а.с. 282), згідно якого ОСОБА_6 не була хвора на сифіліс;

-листом Макарівської центральної районної лікарні від 11.02.05 № 1094 (т. 1 а.с. 336), згідно якого ОСОБА_6 не була хворою на венеричне захворювання, не виявлено також такого захворювання у ОСОБА_9 ;

-висновком експерта від 09.11.05 № 35/к (т. 2 а.с. 93-96), згідно якого ОСОБА_6 не хворіла на венеричне захворювання, але могла заразитись ним під час статевого акту в природній і неприродній спосіб 22.07.2004 р. за умови підтвердження захворювання на таке захворювання особи, щодо якої дане кримінальне провадження зупинено. Крім того, ОСОБА_6 могла завагітніти 22.07.2004 р. внаслідок статевих актів з ОСОБА_9 та особою, щодо якої дане кримінальне провадження зупинено.

Аналізуючи зазначені вище докази у їх сукупності, суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що 22.07.2004 р. не відбувалось зґвалтування та примусового статевого акту в неприродній спосіб з ОСОБА_6 , а статеві акти між нею та ОСОБА_9 відбулись добровільно, оскільки такі твердження не підтвердились у судовому засіданні. Судом не було здобуто доказів того, що такі статеві акти відбулись в автомобілі біля кафе «Лагуна». Жоден із свідків не підтвердив таких обставин, а показання щодо цього ОСОБА_9 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєні ним злочини.

До того ж, згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) від 22.07.04 № 89 (т. 1 а.с. 22-24) та висновку експерта від 05.08.04 № 69/Д (т. 1 а.с. 140-142) у ОСОБА_6 виявлено пошкодження цілісності невинної пліви, а в області початкового відділу прямої кишки маються множинні пошкодження, які могли утворитися від дії тупого предмету, не виключно напруженого статевого члену, у строк 22.07.2004 р. о 04-00 год. Ці обставини підтверджують, що на вказаний час ОСОБА_6 була незайманою. Сам факт статевого акту також підтверджується висновком експерта від 09.11.05 № 35/к (т. 2 а.с. 93-96), згідно якого у ОСОБА_6 було перервано вагітність і вона могла завагітніти 22.07.2004 р. внаслідок статевих актів з ОСОБА_9 та особою, щодо якої дане кримінальне провадження зупинено.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на наявні на їх думку протиріччя в цьому висновку експерта щодо строку вагітності потерпілої, оскільки у висновку зрозуміло зазначено, що, коли ОСОБА_6 з?явилась повторно до гінеколога 06.09.2004р., тест на вагітність був позитивним, а строк вагітності 6-7 тижнів. В подальшому за допомогою УЗД уточнено строк вагітності 6 тижнів. 14.09.2004 р. потерпілій встановлено діагноз вагітність 7 тижнів, що співпадає з попереднім діагнозом (за тиждень до цього). В подальшому вона поступила до лікарні 27.09.2004 р. з вагітністю у 8 тижнів, що по суті не суперечить попереднім діагнозам, оскільки відлік строку вагітності відбувається у тижнях і різниця у два-три дні не вказує на суперечливість діагнозів.

Згідно показань свідків та потерпілої 22.07.2004 р. близько 04-00 год вона перебувала разом з ОСОБА_9 та особою, відносно якої зупинено дане кримінальне провадження, які наносили їй неодноразові удари, а потім зґвалтували її та задовольнили з нею свою статеву пристрасть в неприродній спосіб.

Показання потерпілої в цій частині суд вважає правдивими, оскільки вони не суперечать іншим доказам по справі. Вважати, що у потерпілої були статеві зносини після її побиття ОСОБА_9 та особою, відносно якої зупинено дане кримінальне провадження, відсутні будь які підстави, оскільки між побиттям і її з?явленням додому пройшов незначний проміжок часу (приблизно 03 год 30 хв), а сама вона прийшла додому вся забруднена, у крові, з порваною одежею. Крім того, факт розірвання штанів, в які була одягнена ОСОБА_6 (що підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_29 ) свідчить про намір підсудного вчинити насильницький статевий акт.

Факт вчинення насильницького статевого акту також підтверджується наявністю тілесних ушкоджень на стегнах та гомілках ОСОБА_6 . Посилання ОСОБА_9 на те, що це він наніс їй такі пошкодження руками та ногами, є неспроможними, оскільки він не зміг пояснити в який спосіб і чим саме він їх наніс.

Є сумнівними і тому не беруться до уваги посилання на те, що побиття ОСОБА_6 відбувалось з метою забрати викрадені нею кошти, які вона тримала у руці, оскільки двоє дорослих чоловіків, більших за потерпілу, мали змогу вдвох забрати такі гроші, розчепивши її пальці рук, де зі слів підсудного вона їх тримала. Для цього не було потреби тягнути її в ліс. Посилання підсудного на те, що вони вели потерпілу до автомобіля, щоб там її оглянути, суд не приймає до уваги, враховуючи, що згідно листа Головної астрономічної обсерваторії від 15.11.18 № 85-3 під час подій біля будинку АДРЕСА_2 22.07.2004 р., о 04-36 год, настав світанок, що дозволяло оглянути потерпілу без світла фар автомобіля.

Посилання підсудного на те, що вони не тягнули потерпілу до лісу, а вона сама туди бігла, спростовується показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_55 , які вказували, що ОСОБА_6 не бажала туди йти і опиралася, а також фото № 12 фототаблиці до протоколу огляду від 22.07.2004 р. (т. 1 а.с. 15), з якої вбачається, що на вході до лісу наявні сліди волочіння. З цих же підстав суд не бере до уваги показання колишньої дружини особи, щодо якої зупинено провадження, ОСОБА_50 з приводу того, що потерпіла сама бігла до лісу, а за нею гнались ОСОБА_21 та ОСОБА_27 .

Разом з цим, суд не приймає до уваги висновок експерта від 10.09.04 № 281 (т. 1 а.с. 103-104), оскільки ним не виявлено наявність сперматозоїдів в піхві та прямій кишці потерпілої. При цьому, суд враховує, що до направлення ОСОБА_6 на медичний огляд вона вдома помилась, що підтвердила її мати, допитана в якості свідка. Крім того, потерпіла дала показання про те, що ні ОСОБА_9 , ні чоловік, відносно якого зупинено дане кримінальне провадження, коли задовольняли статеву пристрасть з нею в неприродній спосіб, не закінчили фізіологічно статевий акт.

Суд також не приймає до уваги протокол огляду від 16.08.2004 р. (т. 1 а.с. 164) та постанову про приєднання до справи речових доказів від 25.09.2004 р. (т. 1 а.с. 218) в частині огляду та приєднання в якості речових доказів светра та штанів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні документи, які б підтвердили законність появлення їх в даному кримінальному провадженні.

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_9 вчинення ним зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо неповнолітньої, оскільки суду не було надано доказів того, що він знав або повинен був знати, що ОСОБА_6 неповнолітня. Сама потерпіла під час давання показань підтвердила, що не повідомила йому скільки їй років, в той час, як свідок ОСОБА_10 у своїх показаннях оцінив її вік у вісімнадцять років. До того ж, попередня поведінка потерпілої не вказувала на те, що вона є неповнолітньою: вона проводила свій час в кафе, вночі, розпиваючи алкогольні напої, сама захотіла поїхати вночі з дорослими чоловіками в кафе відпочивати.

Отже, зовнішні фізичні дані потерпілої, її поведінка, знайомство підсудного з нею, вказує на те, що він не міг достовірно знати чи припускати, що вчиняє дії щодо неповнолітньої.

Суд також взяв до уваги вимоги ухвал Апеляційного суду Київської області від 07.03.2007 р., 03.11.2010 р., 07.11.2012 р.

Судом було допитано експерта ОСОБА_56 , який пояснив, що тілесні ушкодження потерпілої говорять про те, що над нею відбулось насилля і не виключають її ґвалтування.

Допитати в судовому засіданні решту експертів не представилось можливим через те, що експерти ОСОБА_57 та ОСОБА_58 померли, а ОСОБА_59 через інсульт має інвалідність і не в змозі давати показання, про що свідчать актові записи про смерть та пенсійне посвідчення (т. 8 а.с. 196, 229,230, 231).

Суд вважає, що питання чи хворіла особа, кримінальне провадження щодо якої зупинено, на сифіліс з?ясовано і згідно висновку експерта від 09.11.05 № 35/к (т. 2 а.с. 93-96), ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не хворіли на венеричне захворювання. Відсутні також дані про те, що на таку хворобу станом на 22.07.2004 р. хворіла особа, щодо якої дане кримінальне провадження зупинено. Тому питання в яких випадках він міг заразити ОСОБА_6 виключається само собою. До того ж у вказаному вище висновку експерта зазначено, що ОСОБА_6 не хворіла на венеричне захворювання, але могла заразитись ним під час статевого акту в природній і неприродній спосіб за умови підтвердження захворювання на таке захворювання особи, щодо якої дане кримінальне провадження зупинено.

Суд не приймає до уваги медичні картки ОСОБА_6 та ОСОБА_60 , що долучені до матеріалів справи, оскільки згідно висновку експерта від 09.11.05 № 35/к не підтверджується їх захворювання на сифіліс.

Судом також було допитано в судовому засіданні експерта-кріміналіста ОСОБА_61 , який підтвердив, що приймав участь в огляді місця події 22.07.2004 р. за фактом зґвалтування в лісопосадці в с. Калинівка Макарівського району Київської області вздовж траси Київ-Чоп. Вказував, що на місці були виявлені сліди волочіння, прим?ята трава, на якій були виявлені та вилучені в сухому вигляді сліди біологічного походження. Чому їх не було зафіксовано в протоколі огляду йому не відомо.

Допитати в судовому засіданні слідчого ОСОБА_62 не представилось можливим через відсутність інформації щодо місця його знаходження (т. 8 а.с. 232-235).

Не представилось також можливим дослідити речові докази по справі, оскільки їх не було надано у зв?язку з їх знищенням, про що свідчать листи Прокуратури Макарівського району від 31.10.07 №2169 (т. 3 а.с. 76), від 02.03.15 № 391 (т. 7 а.с. 31).

Суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 153 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за нього передбачено покарання - позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7-1 КПК України (1960 р.) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.
Оскільки ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 153 КК України 22.07.2004р., і з того часу минуло більше 10 років, є підстави для закриття справи в частині обвинувачення підсудного ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 153 КК України.
Обираючи міру покарання ОСОБА_9 за злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працює, раніше не судився, під час вчинення злочину розумів наслідки своїх дій та міг керувати ними, про що свідчить висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01.09.04 № 725 (т. 1 а.с. 134), скоїв особливо тяжкий злочин, належних висновків не зробив, не визнав себе винним, намагаючись уникнути відповідальності, не відшкодував потерпілій завдану їй шкоду.

Обставин, що пом`якшують покарання підсудного, суд не знаходить.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, є вчинення злочину у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 152 КК України. Суд вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів. При цьому, суд не вправі призначити розмір покарання, що перевищує покаранню, призначеному вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.02.2006 р., яким ОСОБА_9 було засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до 09 років позбавлення волі, оскільки цей вирок було скасовано не у зв?язку із м`якістю покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дана норма втратила чинність 21.06.2017 р. на підставі закону України від 18.05.17 №2046-VIII. Однак, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України дія такої норми продовжує діяти щодо підсудного, оскільки має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), суд зараховує у строк відбування покарання підсудного ОСОБА_9 час його перебування під вартою з моменту затримання та перебування в слідчому ізоляторі, тобто з 28.07.2004 р. по 19.12.2007 р. включно, з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.

Крім того, в рамках даної справи представник потерпілої звернувся в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та ОСОБА_13 із позовом про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з кожного з відповідачів на користь ОСОБА_6 у відшкодування шкоди по 25 000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 позов не визнав, тому що він не вчиняв злочини, у скоєнні яких звинувачується.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог, пред?явлених до ОСОБА_9 , підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_9 умисними діями 22.07.2004 р., приблизно о 04-30 год, разом з особою, провадження щодо якої зупинено, неодноразово нанесли побої ОСОБА_6 після чого зґвалтували її і неодноразово задовольнили з нею свої статеві пристрасті неприроднім шляхом, позбавили насильно її недоторканості, що призвело до небажаної вагітності і її переривання, суд вважає, що потерпілій було завдано моральної шкоди у зв?язку із зазнанням моральних і фізичних страждань, а тому задовольняє позовні вимоги щодо ОСОБА_9 в повному обсязі і відшкодовує за його рахунок завдану ОСОБА_6 моральну шкоду.

Позовні вимоги щодо ОСОБА_60 судом будуть розглянуті після його розшуку та відновлення провадження.

У зв?язку із задоволенням позову суд стягує з підсудного на користь держави судовий збір.

Суд не змінює запобіжний захід ОСОБА_9 , оскільки відповідних клопотань суду не надходило.

Суд не вирішує долю речових доказів по справі, оскільки суду не надано доказів їх існування. Більш того, згідно листів Прокуратури Макарівського району від 31.10.07 №2169 (т. 3 а.с. 76), від 02.03.15 № 391 (т. 7 а.с. 31) речові докази по справі знищено.

Керуючись ч. 3 ст. 152, ст. 72, ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 7-1, ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 р.), суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 09 (дев?ять) років.

Закрити кримінальну справу № 367/2580/14-к в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.153 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 час його перебування під вартою з 28.07.2004 р. по 19.12.2007 р. включно, з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 , у виді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 25 000,00 грн. (двадцять п?ять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави судовий збір з цивільного позову в сумі 768,00 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 00 коп.).

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку та вручення засудженому копії вироку.

Вирок набирає законної сили через 15 діб з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1