Єдиний унікальний номер справи 185/6607/18
Провадження № 1-кп/185/181/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001440 від 02 липня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26 травня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

-22 жовтня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі,

30 квітня 2013 року звільнений з Жовтоводської ВК № 26 умовно-достроково

на один рік п`ять місяців дванадцять днів,

-26 вересня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 263 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року приблизно о 00.20 год. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , який огороджений парканом, при цьому мав при собі викрутку.

ОСОБА_3 підійшов до паркану зазначеного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, переліз через паркан, проник на територію вказаного домоволодіння. ОСОБА_3 підійшов до вікна, яке знаходиться позаду будинку, підклав до нього знайдений ним на території домоволодіння дерев`яний табурет, піднявся до вікна, за допомогою викрутки віджав вікно та проник у середину будинку АДРЕСА_3

ОСОБА_3 , перебуваючи всередині даного будинку, з кухні на вулицю через балкон, який знаходиться у зальній кімнаті, виніс зварювальний апарат «Inverter 4000» та болгарку «Stern AG125D». Після чого ОСОБА_3 підійшов до шафи, яка знаходиться у прихожій відкривши шухляду, витягнув перфоратор «Stern RH26E», який також виніс на вулицю. Після чого ОСОБА_3 по сходинках піднявся на другий поверх будинку, і за декілька разів виніс на вулицю шість алюмінієвих бідонів ємкістю по 40 літрів. Після чого, ОСОБА_3 зварювальний апарат «Inverter 4000», перфоратор «Stern RH26E» та болгарку «Stern AG125D» поклав у знайдений в середині приміщення господарчий полімерний мішок, підніс до паркану, через який перекинув на зовні викрадені ним електроінструменти та шість вищевказаних бідонів, чим таємно, повторно, з корисливих мотиівів, викрав вищевказане майно. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними повторними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5790, 21 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що дійсно 02 липня 2018 року приблизно о 00.20 год. прийшов до будинку по АДРЕСА_3 , переліз через паркан, за допомогою викрутки віджав металопластикове вікно та проник у середину будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 02 липня 2018 року до його будинку АДРЕСА_3 проник обвинувачений та викрав зварювальний апарат, болгарку, перфоратор, шість алюмінієвих бідонів. Викрадене майно йому не повернуто.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 02 липня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині,вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1999/18 від 12 липня 2018 року в сумі 300 грн., на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 20/4.6/322 від 18 липня 2018 року в сумі 1144 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 (триста) грн., судової дактилоскопічної експертизи у сумі 1444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1