Справа № 646/6873/15-к
№ провадження 1-кп/646/686/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.18року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених- ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002797 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.ч. 1,2, ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002797 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.ч. 1,2, ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Обвинувачена ОСОБА_6 та ї захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. хвркова від 24.09.2018 ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Приймаючи до уваги положення ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши тяжкість покарання, яка визначена відповідно до санкцій статей КК України, інкримінованих обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не працював, реєстрації за місцем мешкання не має, а отже, ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді ризику переховування обвинуваченим від суду, ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, здійснення спроби незаконного впливу на свідків суд вважає доведеними.

Враховуючи той факт, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор та які були підставою обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились, суд приходить до висновку про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу -задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком до 17 січня 2019 року.

Строк дії ухвали до 17 січня 2019 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1