Справа № 464/1231/19
пр.№ 1-кс/464/585/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,-

у с т а н о в и в :

слідчий Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000586 від 02.03.2019, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні заступником прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «Део Ланос», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова №1: НОМЕР_2 , №2: НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; один ключ з пультом до сигналізації.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, просить таке задовольнити та розглядати за відсутності власника, представника чи користувача вказаного транспортного засобу.

Слідчий суддя розглядає дане клопотання без повідомлення власника, представника чи користувача транспортного засобу.

Заслухавши слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 02 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000586 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

За матеріалами клопотання, 25.11.2018 невідома особа, перебуваючи по вул. Дністерська у м.Львові, незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Део Ланос», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальної шкоди на загальну суму 80000 грн.

В ході досудового розслідування 04.03.2019 проведено огляд місця події в ході якого вилучено автомобіль марки «Део Ланос», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова №1: НОМЕР_2 , №2: НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; один ключ з пультом до сигналізації

У відповідності до вимог ст.167 КПК України вище перелічене майно, що вилучено слідчим під час огляду місця події є тимчасово вилученим. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляду речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що такі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї ж статті тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Виходячи з приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених у клопотанні та у суді, вбачається, що арешт майна, речей та документів, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідають критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.289 КК України, оскільки наявні ризики такого незастосування, передбачені ч.11 ст.170 КПК України. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя переконаний, що для ефективного проведення слідства орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, що є доказом злочину, до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна будь-якої особи є виправданим та необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення такого провадження.

Тому з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.98, 131-132, 167-168, 170-173, 175, 309, 369-372, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування майном, а саме: автомобілем марки «Део Ланос», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова №1: НОМЕР_2 , №2: НОМЕР_3 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; одним ключем з пультом до сигналізації, які вилучені під час огляду місця події 04.03.2019, та які постановою від 05.03.2019 визнано речовими доказами і прилучено їх до кримінального провадження № 0000586 від 02.03.2019.

У порядкуст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1