Провадження № 1-в/592/26/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.09.2018 року мати засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України, із змісту якого вбачається, що її син ОСОБА_5 вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.06.2011 року (строк відбування покарання з моменту затримання 17.12.2010 року) був засуджений за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. Він відбув покарання 7 (сім) років 9 місяців, тобто більше 3/4 строку, у зв`язку з чим він може бути звільнений від відбування подальшого покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України. Відповідно до ст. ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України. Вона ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає одна, хворіє (довідку про стан здоров`я додає) . Пропрацювала 48 років, пенсія мала, живе тільки на ліки та проживає і то не вистачає на ліки. Потребує догляду. Вона звертається до суду, як мати, з проханням застосувати до її сина умовно-дострокове звільнення. Він визнає вину, розкаюється. Вона просила суд задовольнити її клопотання та звільнити її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання на умовно-достроково. Вона сподівається співчуття та розуміння суду. Вона просила розглянути клопотання без її участі, оскільки за станом здоров`я приїхати та бути присутньою в судовому засіданні вона не може. Про прийняте рішення вона просила повідомити на її адресу: АДРЕСА_1 (вхідний № 39620 від 21.09.2018 року) (а. с. 2) .

В судове засідання заявниця ОСОБА_6 не прибула. Про місце, дату та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином. Її неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 5 ст. 539 КПК України (а. с. 16, 19) .

30.01.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із змісту якого вбачається, що раніше вона писала клопотання про умовно-дострокове звільнення її сина. Судовий розгляд було призначено на 07.02.2019 року. На судове засідання вона приїхати не може за станом здоров`я. З дому практично не виходить, так як їй важко із-за хвороби суглобів, підвищеного тиску бувають серцеві приступи. Вона просила її зрозуміти ті застосувати до її сина умовно-дострокове звільнення, так як потрібен догляд. На даний час допомагають і доглядають небайдужі сусіди. Про результати розгляду просила повідомити її письмово (вхідний № 6040 від 30.01.2019 року) (а. с. 20) .

В судовому засідання засуджений ОСОБА_5 надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні його матері ОСОБА_6 , просив його задовольнити та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 при вирішенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України покладалася на розсуд суду.

В судовому засіданні представник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) ОСОБА_7 пояснив про те, що засуджений ОСОБА_5 лише став на шлях виправлення, але не довів свого виправлення, тому застосування ст. 81 КК України є передчасним, а відтак в задоволенні клопотання його матері ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк слід відмовити за передчасністю.

В судовому прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_6 про звільнення її сина засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк, оскільки останній не довів свого виправлення.

Оголосивши клопотання, вислухавши пояснення та думку засудженого ОСОБА_8 , пояснення та думку його захисника адвоката ОСОБА_4 , пояснення та думку представника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи та копії документів, які містяться в матеріалах справи, документи та копії документів, які містяться в особовій справі, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

17.12.2010 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.12.2010 року.

Постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 20.12.2010 року по справі № 4-76/10 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постанова набрала законної сили 24.12.2010 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/13199093) .

Вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.06.2011 року по справі № 1-38/11 ОСОБА_9 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років. ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обом засудженим було ухвалено залишити колишнім. Початок строк відбування покарання було ухвалено рахувати з 17.12.2010 року. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_9 та з ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь експертної установи 3562,08 грн. , стягнувши з ОСОБА_9 1781,04 грн. та з ОСОБА_5 1781,04 грн. . Речові докази: речі ОСОБА_10 , а саме: светр сірого кольору, штани спортивні сірого кольору, светр чорного кольору, блузку чорного кольору, бюстгальтер, труси, калоші, шкарпетки, недопалок сигарети, вовняні рукавички, саморобну дерев`яну палицю, жилетку світло коричневого кольору, а також штани спортивні чорного кольору, тільник, бушлат військового крою, чорні туфлі, які належать ОСОБА_9 , що знаходяться в Ямпільському РВ УМВС , було ухвалено знищити. Речові докази, а саме: зимову курточку, спортивні штани, чорного кольору, зимові туфлі, які належать ОСОБА_5 , що знаходяться в Ямпільському РВ УМВС, було ухвалено повернути за належністю ОСОБА_5 . Вирок набрав законної сили 22.07.2011 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/16669710) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.02.2016 року по справі № 592/1291/16-к, провадження № 1-кп/592/557/16 заяву засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання було задоволено. Було ухвалено зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 покарання вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21.06.2011 року строк його попереднього ув`язнення в період часу з 17.12.2010 року до по 22.07.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 01.03.2016 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56025880) .

Із змісту характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби № 4 старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , погодженої заступником начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , затвердженої 05.12.2018 року начальником державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) полковником внутрішньої служби ОСОБА_13 , вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, освіта середня, який не працює, не одружений, раніше не судимий. Засуджений: 21.06.2011 року Ямпільським районним судом Сумської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. На підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.02.2016 року було зараховано в строк з 17.12.2010 року до 22.07.2011 року включно згідно ч. 5 ст. 72 КК України. Ухвала набрала законної сили 01.03.2016 року. Початок строку: 17.12.2010 року. Кінець строку: 12.05.2021 року. Засуджений ОСОБА_5 до державної установи Сумський слідчий ізолятор прибув 21.12.2010 року. До державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) прибув 03.08.2011 року із державної установи Сумський слідчий ізолятор , де до праці не залучався, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, за що мав 1 стягнення, яке погашено за строком давнини. В установі не працевлаштований на промисловій зоні, але періодично бере участь у суспільно-корисній праці та в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, потребує періодичного спонукання до виконання поставлених завдань. Має п`ять заохочень. За характером спокійний, врівноважений, хитрий, завжди шукає для себе вигоду. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться посередньо, здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. Відповідно до ст. 123 КВК України не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки. Не бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує періодичного контролю. Вимог загальної санітарії та особистої гігієни дотримується. Спроб до втечі та схильності до суїцидальної поведінки з боку засудженого не було, на профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. Характер та поведінка засудженого вказують на наявність особистості вчинків, які після звільнення можуть сприяти поверненню засудженого до протиправної діяльності, тому засуджений потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі. За вироком суду має позов у розмірі 5343,12 грн. , який не сплачує. Вину у вчиненому злочині визнає, вирок суду вважає справедливим. Пільги: - ст. 101 КВК України по відбуттю 1/2 строку покарання 12.11.2015 року, комісією установи відмовлено; - ст. 82 КК України по відбуттю 2/3 строку покарання 12.09.2017 року, комісією установи відмовлено; - ст. 81 КК України по відбуттю 3/4 строку покарання 12.08.2018 року, комісією установи відмовлено. Висновок: засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому застосування ст. 81 КК України є передчасним (а. с. 22, 23) .

Із змісту довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він 17.01.2018 року притягався до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці радою дисциплінарної комісії у виді догани, стягнення погашене за строком давності, має п`ять заохочень: - 09.07.2013 року за підсумками роботи у 2-му кварталі 2013 року начальником установи у виді подяки; - 04.07.2014 року за підсумками роботи у 2-му кварталі 2014 року начальником установи у виді подяки; - 02.10.2015 року за підсумками роботи у 3-му кварталі 2015 року начальником установи у виді подяки; - 12.04.2016 року за підсумками роботи у 1-му кварталі 2016 року в. о. начальника установи у виді подяки; - 29.09.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР радою дисциплінарної комісії (а. с. 24) .

Із змісту довідки начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) полковника внутрішньої служби ОСОБА_13 , головного бухгалтера державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) майора внутрішньої служби ОСОБА_14 № 4/35-71 від 27.11.2018 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вироку суду має позов на суму 5343,12 грн. . В бухгалтерії установи відсутні виконавчі постанови на відшкодування збитків, що спричинені скоєнням злочину. Утримано із заробітної плати 00,00 грн. . Добровільно погашено 00,00 грн. . Залишок 00,00 грн. (а. с. 25) .

Із змісту довідки начальника відділу виконання судових рішень державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) майора внутрішньої служби ОСОБА_15 вбачається, що станом на 07.02.2018 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 02 роки 03 місяці 05 днів (а. с. 26) .

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2 4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту абз. 16 ч. 1 ст. 107 КВК України вбачається, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому КВК України і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того суд вважає за можливе взяти до уваги положення п/п б п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року із змісту якого вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК) .

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які врегульовують вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, оскільки засуджений ОСОБА_5 до теперішнього часу не відшкодував документально підтверджені витрати на проведення експертиз, оскільки засуджений ОСОБА_5 лише став на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 81 КК України є неможливим, оскільки засуджений ОСОБА_5 поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тобто не довів того, що його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, відтак суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України слід відмовити за передчасністю та безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369 372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 81 КК України; ст. ст. 107, 130, 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України відмовити за безпідставністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1