Дата документу 30.10.2018 Справа № 317/2511/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 317/2511/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/3/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7

розглянула 30 жовтня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою останнього на незаконне затримання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на незаконне затримання, в якій просить визнати незаконними дії працівників поліції щодо його затримання 1.11.2008 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 КК України, обґрунтовуючи це тим, що він не вчиняв злочину, складені слідчими процесуальні документи є сфальсифікованими і підстав для затримання не було.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 слідчий суддя, прийшов до висновку, що зазначені заявником дії слідчого щодо затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, не підлягають оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , вказує, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та винесена з порушенням прав заявника і вимог статті 29 Конституції України. Вказує, що при винесенні рішення Хортицьким судом від 18.09.2018 року були не вірно викладені форма та зміст його заяви та поставлені перед судом питання (його затримання), яке відбулося 1.11.2008 року. Зазначив, що в ухвалі Запорізького районного суду від 20.06.2012 року було встановлено факт його незаконного затримання, що в подальшому при розгляді справи судами першої, апеляційної інстанції та ВССУ зазначеному не надано оцінку, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Звертає увагу, що Хортицький суд у повному обсязі не дослідив його заяву, доданих до неї копій протоколів та, матеріалів кримінального провадження. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу до суду на новий розгляд. Також просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючи на те, що вказану ухвалу він отримав лише 26 вересня 2018 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно ст. 117 КПК України, підлягає задоволенню, з урахуванням розгляду скарги за відсутності заявника та встановлення поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження колегія суддів знаходить обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України та є вичерпним.

Відповідно до правил ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_7 до слідчого судді скаржник порушує питання щодо незаконного затримання у кримінальній справі № 0810/5476/2012, за наслідками розгляду якої ОСОБА_7 визнано винуватим і вирок набрав законної сили, також щодо його явки з повинною у рамках тієї ж кримінальної справи, і загалом за змістом заяви оспорює свою причетність до скоєння злочинів, піддаючи критиці докази.

Колегія суддів вважає, що наведені у заяві обставини були предметом перевірки при судовому розгляді даного кримінального провадження по суті.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя зваживши всі обставини у цілому поряд із положеннями ст. 303 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , оскільки останній поставив питання, які не передбачені ст. 303 КПК України, а кримінальна справа відносно ініціатора відповідної скарги розглянута по суті.

При цьому слід зазначити, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі забезпечується можливість безперешкодно звернутися до суду для вирішення певного питання за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду (закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (рішення у справах «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року).
Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються ч.1 ст.303 КПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, а навпаки підтверджують незгоду ОСОБА_7 із затриманням та загалом із діями працівників поліції під час розслідування кримінального провадження відносно нього, зібраними доказами та процесуальними рішеннями.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що всі наведені питання ОСОБА_7 у його скарзі, за відповідних підстав можуть бути предметом перевірки в порядку ст. 459 КПК України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому оскаржуване рішення слідчого судді від 18 вересня 2018 року слід залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на незаконне затримання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4