Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/395/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2019 року м. Олевськ
Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 в порядку ст.. 303 КПК України щодо бездіяльності заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000567 від 27.08.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області звернувся із скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якій просить визнати бездіяльність заступника керівника Корост енської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у не скасуванні постанови про закриття кримінального провадження №0000567 від 27.08.2016 року протиправною та зобов`язати заступника керівника Корост енської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у зв`язку з неповнотою досудового розслідування кримінального провадження №0000567 від 27.08.2016 року численними суттєвими порушеннями КПК України скасувати.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до скарги матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
При цьому слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Також слід зазначити, що відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України прокурор - це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах її повноважень.

Частиною першою статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у його процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону (частина третя статті 17 Закону України "Про прокуратуру").

Частиною першою статті 2 Закону України "Про прокуратуру" у вказаній редакції передбачено, що на прокуратуру покладається, зокрема, функція нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування.

Коло повноважень прокурора у процесі здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням передбачені частиною другою статті 36 КПК України.

Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та Законами України (частина друга статті 16 Закону України "Про прокуратуру" у вказаній редакції).

Отже, чинним КПК України передбачена можливість оскарження рішення слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження у спосіб та порядок, що визначений ст.303 КПК України.
При цьому, як зазначено вище, ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності конкретних посадових осіб - прокурора чи слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, а також підстав, з яких ця скарга може бути подана. Інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які не визначені в ст. 303 КПК не можуть бути предметом розгляду у слідчого судді.
З поданої скарги вбачається, що скаржник не просить скасувати рішення прокурора про закриття кримінального провадження , як то передбачено п.4 ч.1 ст.303 КПК України, а просить визнати бездіяльність прокурора (Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 ) та зобов`язати його скасувати постанову про закриття кримінального провадження щодо розслідування кримінального провадження №0000567 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та продовжити досудове розслідування, тобто заявляє вимоги, які не підлягають оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Враховуючи викладене, вивчивши скаргу в межах заявлених вимог, на виконання вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за вказаною скаргою.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 26, 303, 304, 372 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в порядку ст.. 303 КПК України яка виразилась в бездіяльності заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та зобов`язати прокурора скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000567 від 27.08.2016 року - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1