УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 р. слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 ,

детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (детектива) Національного антикорупційного бюро України, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк,

у кримінальному провадженні № 0000202, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (детектива) Національного антикорупційного бюро України, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, у кримінальному провадженні № 0000202, подана в порядку ст.303 КПК України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав, наведених в скарзі, та зазначила, що 04.09.2018 ОСОБА_4 до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) подано клопотання про виключення з переліку речових доказів у кримінальному провадженні № 0000202 квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що придбана ним квартира не є та не може бути речовим доказом у провадженні.

Згідно відповіді на вказане клопотання від 05.09.2018 №0422-188/33966 старшого детектива - керівника Другого відділу детективів Другого підрозділі детективів НАБУ ОСОБА_6 на даний час в органу досудового розслідування відсутні підстави для прийняття процесуального рішення про виключення квартири АДРЕСА_1 з переліку речових доказів у кримінальному провадженні № 0000202 від 23.03.2017. При цьому, на думку скаржника, у відповіді не зазначено, які саме на даний час існують підстави, що унеможливлюють виключення з переліку речових доказів у кримінальному провадженні цієї законно придбаної ОСОБА_4 квартири.

Як зазначається в скарзі, 03.08.2017 ОСОБА_4 уклав з комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (далі - ККУП «Фінансова компанія «Житло-Інвест») договір відступлення прав та обов`язків за договором купівлі-продажу квартири (з розстроченням платежу), відповідно до умов якого ККУП «Фінансова компанія «Житло- Інвест» (Первісний покупець) відступив в повному обсязі, а ОСОБА_4 (Новий покупець) набув усі права та обов`язки за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

04.07.2018 між ОСОБА_4 та ККУП «Фінансова компанія «Житло- Інвест» укладено акт виконаних зобов`язань яким підтверджено здійснення оплати за договором у повному обсязі.

13.07.2018 між ОСОБА_4 та приватним акціонерним товариством «Агрофірма «Троянда» (Продавець) укладено акт прийому-передачі квартири у будинку АДРЕСА_2 .

У зв`язку з необхідністю реєстрації права власності на квартиру на своє ім`я 03.09.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 стало відомо про те, що на придбану ним квартиру накладено арешт відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі №760/11590/17-к. Згідно з цим судовим рішенням арешт накладено за клопотанням НАБУ у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження № 0000202 від 23.03.2017, оскільки придбана ОСОБА_4 квартира визнана речовим доказом у зазначеному провадженні, а також через можливе застосування процедури спеціальної конфіскації.

Як зазначається в скарзі, квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 набув не безоплатно, а придбав за власні кошти, не за вищу або нижчу ринкову вартість, не за кошти комунальних підприємств, стосовно яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Ця квартира не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегла на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не була об`єктом кримінально протиправних дій чи засобом вчинення кримінального правопорушення та придбана ОСОБА_4 відповідно до чинного законодавства України.

На підставі викладеного, по суті своєї заяви, ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України виключити з переліку речових доказів у кримінальному провадженні № 0000202 квартиру АДРЕСА_1 .

Детектив НАБУ ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечувала, пославшись, зокрема, на відсутність на даний час підстав для прийняття процесуального рішення про виключення квартири АДРЕСА_1 з переліку речових доказів у кримінальному провадженні № 0000202 від 23.03.2017, а також на невідповідність скарги вимогам ст.303 КПК України, в порядку якої подана скарга.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як передбачено ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Статтею 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Про вичерпність цього переліку свідчить, серед іншого, ч.2 ст.303 КПК України, згідно з якою скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Разом з тим, аналіз чинного кримінально-процесуального законодавства України свідчить, що на час розгляду скарги ОСОБА_4 у слідчого судді відсутні повноваження із розгляду скарг щодо зобов`язання слідчого, в т.ч. детектива НАБУ, виключити певний речовий доказ з їх переліку, про що просить скаржник, КПК України не встановлено ані такого зобов`язання слідчого, ані строку його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, стст.1, 9, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (детектива) Національного антикорупційного бюро України, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1