Справа № 456/5065/18
Провадження № 1-кп/456/155/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
законного представника
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 від 22.07.2018, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 22.07.2018 близько 17 год. 45 хв., проявивши злочинну недбалість, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transport», д.р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись зі швидкістю 50 км/год. автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку до міста Київ, проїжджаючи ділянку 616 км+500 м в м. Стрию, при наближенні до повороту на вул.Маркіяна Шашкевича в м. Стрию, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.35.1 додаток 1 ПДР України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 додаток 2 ПДР України, перед яким зупинились два легкових автомобілі, та не обравши таку швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля, при тому з метою уникнення зіткнення з цими автомобілями змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя, такими своїми діями створивши аварійну обстановку, яка призвела до наїзду керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася на правому узбіччі автодороги Київ-Чоп у напрямку руху до м. Київ.
Внаслідок наїзду малолітня потерпіла ОСОБА_7 згідно з висновком експерта від 30.11.2018 отримала проникаючий багатофрагментарний, вдавлений перелом черепа лівої тім`яної ділянки, перелом основи черепа, забій головного мозку важкого ступеня, отогемолікворею зліва, скальповану рану лівої тім`яної ділянки, підшкірну гематому лівої тім`яної ділянки. Вказані пошкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент спричинення.
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , а саме: п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; «д» - водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу); п. 18.1 ( водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), і вказані порушення ОСОБА_5 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що 22.07.2018 близько 17 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп в м. Стрию Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Transport», д.р.н. НОМЕР_1 . При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинились два легкових автомобілі, з метою уникнення зіткнення з ними змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася на правому узбіччі дороги. Він усвідомлює, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з його вини, так як з його боку не було вжито всіх можливих заходів по уникненню наїзду на пішохода. Відшкодував майнову шкоду на лікування потерпілої в сумі 55600 грн. та згідний відшкодувати моральну шкоду на суму 50000 грн., яка заявлена в цивільному позові. Просить суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати.
Крім особистого визнання, вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22.07.2018 близько 17 год. 45 хв. вона з сім`єю поверталася з відпочинку. Чоловік з молодшим сином пішов уперед, а вона з двома доньками зупинилася на узбіччі перед пішохідним переходом в напрямку вул. Маркіяна Шашкевича в м. Стрию. Побачила, як перед цим пішохідним переходом зупинилися два легкових автомобілі, і раптом почула різкий звук від удару. Зразу не зрозуміла, що сталося, а коли повернула голову, побачила, що її донька ОСОБА_8 лежить у траві. В результаті ДТП її донька отримала тяжкі тілесні ушкодження, перенесла ряд складних операцій, тривалий час лікувалася і надалі потребує проведення додаткових обстежень. Обвинуваченим відшкодовано матеріальну шкоду на лікування доньки в сумі 55600 грн. Просить цивільний позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого 50000 грн. моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, перенесених її донькою ОСОБА_7 у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, необхідності постійного лікування в результаті отримання під час ДТП тілесних ушкоджень, порушенні нормальних життєвих зв`язків дитини та її активного способу життя. Просить його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому злочині та цивільний позов визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст.286 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, законний представник якої ОСОБА_4 просить обвинуваченого суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди, обставини, які обтяжують покарання, якими є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи. Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує думку законного представника потерпілої, яка просить не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання та не позбавляти його права керувати транспортним засобом, думку обвинуваченого, який просить суд не позбавляти його такого права, враховуючи особу обвинуваченого, право суду на обрання додаткового покарання, передбаченого санкцією статті, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 є сезонним робітником, позитивно характеризується за місцем проживання; згідно з довідкою інформаційного центру відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий; злочин вчинив з необережності, вину визнав повністю, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , і керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу.
Враховуючи наведені обставини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди, як пом`якшуючі обставини, та враховуючи, що керування транспортним засобом є єдиним доходом обвинуваченого, який зобов`язаний відшкодувати потерпілій заподіяну моральну шкоду та має таку можливість, лише працюючи та використовуючи транспортний засіб з цією метою, враховуючи інтереси малолітньої потерпілої та ймовірність отримання відшкодування моральної шкоди за таких обставин, суд вважає за доцільне не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, судом достовірно встановлено, що саме обвинуваченим заподіяно шкоду потерпілій, а тому цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні суперечок про його цивільні права і обов`язки має право на справедливий і відкритий розгляд в перебігу розумного терміну судом, встановленим законом. При цьому застосовується практика Європейського суду з прав людини в національному судочинстві як інструмент функціонування Конвенції, яка є частиною національного законодавства. Виходячи з матеріалів справи «Бурдов проти Росії», Страсбург, 7 травня 2002 року, Європейський суд прийшов до висновку, що внаслідок виявлених порушень, які не можна вважати виправленими тільки завдяки визнанню судом наявності правопорушення, заявник отримав певну моральну шкоду. Враховуючи, що потерпілі цивільні позивачі до теперішнього часу отримують моральні страждання, тому суд повинен керуватися при визначенні суми відшкодування моральної шкоди принципом справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції.
Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Частиною 5 статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ч.2 цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить із вимог ст.ст. 23, 1187 ЦК України та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, за яких було спричинено моральну шкоду малолітній потерпілій ОСОБА_7 , ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої ОСОБА_7 , неможливість поновити попереднє становище, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої та наслідків, що наступили, та враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_7 , характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), а також враховуючи дані про особу обвинуваченого та його майновий стан, враховуючи, що життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4 , 50000 грн. завданої їй моральної шкоди. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
В порядку ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь законного представника потерпілої ОСОБА_7 . ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні експертиз по справі, які складають 4290,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідками експертної установи.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 4290,00 грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.
Скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN Transport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , що проживає за адресою : Чернівецька область, Сторожинецький район, с. Михальча, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2018.
Речові докази : автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Стрий Львівської області, вулиця Коссака, 11, повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1