Пров адження по справі №1-кп/101/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 08.04.2016 року за № 0001905, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Одесі, має середню освіту, не працює, не заміжня, не судима, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 02.05.2016 року в період з 15 години 30 хвилин до 16 години за допомогою раніше викраденого у потерпілої і заздалегідь заготовленого ключа від замку вхідної двері проникла до житла за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно, що належить ОСОБА_5 шкіряну жіночу куртку чорного кольору та жіночу жилетку чорного кольору, та з викраденим майном залишила місце злочину, розпорядившись ним на свій розсуд і спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5222 грн.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, повністю визнавши себе винною у скоєнні злочину, ОСОБА_4 показала, що 02.05.2016 року за допомогою заздалегідь викраденого ключа від замку вхідної двері проникла до квартири своєї знайомої ОСОБА_6 та викрала її особисті речі куртку та жилетку. В подальшому викрадене майно повернула потерпілій. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила покази обвинуваченої та зазначила, що ОСОБА_4 повернула її викрадені речі та відшкодувала спричинену шкоду. Претензій до обвинуваченої не має, просить суворо її на наказувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу та інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винна у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, поєднаному з проникненням до житла.

Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не перебуває на наркологічному або психіатричному обліку, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину та надала правдиві покази про обставини скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинено тяжкий злочин, особу винної, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим суд враховує фактичну тяжкість злочину, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, фактичне повернення викраденого майна потерпілій, а також зважає на особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, протягом тривалого часу після вчинення злочину до ухвалення вироку інших правопорушень не вчиняла, помирилася з потерпілою, про що обидві підтвердили в судовому засіданні. З огляду на вказані обставини суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити її від покарання із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за її поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі куртку і жилет, що зберігаються потерпілою ОСОБА_7 , необхідно залишити їй.

У зв`язку з призначення покарання з випробуванням, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази куртку і жилет, що зберігаються потерпілою ОСОБА_5 , залишити їй.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1