Справа № 500/4947/18
Провадження № 1-кп/500/485/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000041, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, росіянин, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимостей в силу 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

10 квітня 2015 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу маневрової гірки, розташованої на залізних коліях залізничної станції Ізмаїл ДП «Одеська залізниця» у м.Ізмаїл Одеської області по вул.Гагаріна,3, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б побачити та зашкодити його злочинним намірам та діям, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав залізничний гальмівний башмак №066 з-під колісної пари залізничного вагону №56739345, який знаходився на 48 колії, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив залізничній станції Ізмаїл ДП «Одеська залізниця» матеріальний збиток на суму 231 грн. 30 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, відомості про майно, яке він викрав. Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 10 квітня 2015 року о 12 год. 40 хв., знаходячись поблизу маневрової гірки, розташованої на залізних коліях залізничної станції Ізмаїл ДП «Одеська залізниця» у м.Ізмаїл Одеської області по вул.Гагаріна,3, таємно викрав залізничний гальмівний башмак №066 з-під колісної пари залізничного вагону №56739345, який знаходився на 48 колії, після чого з місця вчинення злочину зник.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду. Відповідно до обвинувального акту, матеріальна шкода потерпілій особі, спричинена кримінальним правопорушенням на суму 231,30 грн. відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від неї до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

У судове засідання не з`явився представник персоналу органу пробації, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином про що свідчить розписка про отримання повідомлення. Інспектор Ізмаїльського МРВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду із заявою, якою просив розглянути досудову доповідь без його присутності. Відповідно ж до ч. 3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням документів, що стосуються його особи та що стосуються процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст.368 КПК, ухвалюючи вирок, суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень: залучення релігійних та благодійних організацій, з метою отримання соціальних та інформаційних послуг, а також просвітницької інформації з питань профілактики ризикованої поведінки; надання консультації соціального працівника; залучення до інших заходів соціально-виховної роботи за індивідуальним планом.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що призначення більш м`яких видів покарання з числа передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, ніж позбавлення волі, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції, оскільки в даному випадку лише призначення такого виду покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також, враховуючи зазначені обставини, а саме те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у цьому провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися. Клопотань про застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від учасників судового провадження не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 20 грудня 2018 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1