Справа № 675/261/19
Провадження № 1-кп/675/55/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали

кримінального провадження № 0000008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого в охоронній фірмі «Юітбі», жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого

-11 жовтня 2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 122 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 03 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

-01 лютого 2019 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу в сумі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10 грудня 2018 року близько 18 години ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_2 , під час спільного відпочинку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 побачив на столі в кімнаті кухні, де вони відпочивали, належний ОСОБА_4 мобільний телефон, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на його викрадення з метою подальшої реалізації. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння та пішли відпочивати, переконавши, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою власного збагачення шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «uleFone» моделі «S7», вартістю 1072 грн. 08 коп., який знаходився у захисному силіконовому чохлі, вартістю 50 грн., у якому перебувало два стартових пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн. за один пакет, на рахунку яких коштів не перебувало, поклав вказаний телефон до кишені своєї куртки, після чого покинув житловий будинок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 1152 грн. 08 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

12 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілого, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених обставин;

- потерпілий ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України;

- сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 01 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік. Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. виконувати самостійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, не суперечить інтересам суспільства, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, котрий вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на утриманні має одну малолітню дитину, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у вигляді 01 року обмеження волі. Суд вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 ст. 75 КК України та доцільним звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 та ч. 3 ст. 72 КК України вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн., підлягає самостійному виконанню.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтвердженівитрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК Українивирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 858 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази:

- паперовий короб від мобільного телефону марки «uleFone» моделі «S7», товарний чек, гарантійний талон, мобільний телефон марки «uleFone» моделі «S7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору та захисний силіконовий чохол, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 , жителюАДРЕСА_2 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1