ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/233/19 Справа № 180/910/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 10 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання та призначено йому іспитовий строк на 1 рік. Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 9 березня 2017 року в денний час доби, не маючи спеціального дозволу, який дає право на проведення порубки дерев і лісорубного квитка, що є посвідчувальним документом, виданим уповноваженим органом, без законних на те підстав, в порушення вимог ст.54 Лісового кодексу України, п.п. 2,3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи бензопилу «Stihl MS 180» в якості засобу для вчинення злочину, перебуваючи поруч з кварталом №7 урочища «Закам`янка» ДП «Марганецьке лісове господарство», що відносяться до лісових ділянок категорії рекреаційно-оздоровчих лісів згідно з «Порядком поділу лісів на категорії», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007, та знаходяться в межах населеного пункту м. Марганець Дніпропетровської області на території Марганецької міської ради, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, здійснив незаконну порубку дерев породи «Лох вузьколистий» в кількості 5 штук на загальну суму 14713 гривень 01 коп., тим самим спричинивши істотну шкоду навколишньому природному середовищу, яка виразилась у знищенні певних видів дерев, зменшенні кількісного показника рекреаційно-оздоровчих лісів, чим погіршився породний склад, захисні та екологічні властивості лісових насаджень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 246 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання. На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконної порубки дерев у лісових насадженнях бензопилу «Stihl MS 180», сокиру, спортивну сумку, дві пластмасові ємності з бензином.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_5 призначено покарання за вчинення кримінального злочину, передбаченого ст. 246 КК України без застосуванням положень ст. 96-1 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який проти задоволення скарги не заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також кваліфікація його дій прокурором в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Що стосується міри покарання, то згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 246 КК України та звільняючи обвинуваченого від його відбування з випробуванням, вірно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Окрім того, суд обґрунтовано застосував щодо обвинуваченого положення Закону України Про амністію у 2016 році.
Разом із цим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 246 КК України 09 березня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18.02.2016 № 1019-VІІІ», відповідно до якого текст статті 96-1 КК України викладений в новій редакції.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Отже, враховуючи, що санкція інкримінованого обвинуваченому злочину передбачає, зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у обвинуваченого ОСОБА_5 , у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину - бензопилу «Stihl MS 180», сокиру, спортивну сумку, дві пластмасові ємності з бензином.
Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 421 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року задовольнити.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 246 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину - бензопилу «Stihl MS 180», сокиру, спортивну сумку, дві пластмасові ємності з бензином.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4