Справа № 645/6017/18
Провадження № 1-кп/645/332/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харковакримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину проти особи, перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність та здійснювати тиск на експертів, оскільки письмові докази ще не досліджені.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно нього у вигляді тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування клопотання обвинувачений вказав на тривалість застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою відносно нього у даній справі, а також, безпідставність тверджень сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Також, обвинувачений просив врахувати суд, що має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того,його батько потребує догляду та сторонньої допомоги, всі свідки на даний час допитані, проти клопотання прокурора заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та просив суд його задовольнити, в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строків тримання під вартою відмовити.

Прокурор проти клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступних висновків.

У відповідності до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 26 березня 2019 року продовжено на строк до 24 травня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 тримається під вартою дев`ять місяців, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто має міцні соціальні зв`язки, працездатний, тому суд вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини, зокрема, при розгляді справи «Ноймайстер проти Австрії», встановив, що ризик утечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою.
При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти. При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. (Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).
Перешкоджання встановленню істини за кримінальною справою за практикою ЄСПЛ, може здійснюватися шляхом «тиску на свідків», «знищення або фальсифікації доказів», «змовляння зі спільниками або свідками», «затягування і заплутування розслідування». Суд неодноразово вказував на те, що на її обґрунтованість впливає час. В даному конкретному випадку на час розгляду питання щодо міри запобіжного заходу, можливість здійснення тиску на свідків не може розглядатися як підстава утримання особи під вартою, оскільки докази у провадженні є закріпленими, отже, «ризик змовляння» завдяки цьому зменшується, при цьому можливість обвинуваченого незаконно впливати на експерта прокурором в ході судового розгляду не доведена.
Таким чином наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці ЄСПЛ збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи (Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій Суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» і теж втрачає свою вагу із збігом розумного терміну).
Таким чином, на даний час суд приходить до висновку, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 не є виправданим, оскільки прокурором не в повній мірі доведено недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які він посилався в судовому засіданні, в той же час зазначені ним ризики зі спливом часу тримання обвинуваченого під вартою можна вважати такими, що суттєво зменшилися.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, тривалість розгляду даного провадження, надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою значно зменшують ризик переховування обвинуваченого від суду, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, суд вважає наявною можливість переховування обвинуваченого від суду, а тому, є підстави для застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. Разом з тим, суд приходить до висновку, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та повністю виключає ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки виключає можливість обвинуваченого залишати житло цілодобово. Стосовно ж ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, направлений саме на запобігання такого ризику.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Доводи прокурора щодо продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , не спростовують висновків суду про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись статтями 177, 181, 194, 331, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою змінити на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 12 липня 2019 року включно.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду негайно.
Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю, під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Ухвалу передати для виконання органам національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 травня 2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1