ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/276/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження №0001669 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова суду від 24 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 жовтня 2018 рокузадоволено частково клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .
Накладено арешт на майно, вилучене 02.10.2018 року при обшуках: у кв. АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_9 ; у кв. АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_10 ; у буд. АДРЕСА_3 , належне ОСОБА_7 ; у буд. АДРЕСА_4 , належне ПП «Постер Принт»; у буд. АДРЕСА_5 , належне ОСОБА_11 .

Відмовлено у задоволенні клопотання в частині арешту паспорту НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 .

Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 жовтня 2018 рокута постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого залишити без розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вилучене майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України, не має жодного відношення до кримінального провадження №0001669. Вказує на порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України щодо строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилається у клопотанні ОСОБА_7 , є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року підлягає поновленню.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. До апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_7 про розгляд справи за її відсутності. Відсутність учасника процесу в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001669 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ст.290 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольнивши клопотання від 19.10.2018 року слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

В судовому засіданні прокурор надав суду апеляційної інстанції постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 24.10.2018 року про призначення у кримінальному провадженні №0001669 комп`ютерно-технічної експертизи.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Колегія суддів підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачає, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження (знищення) майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Накладення арешту на майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження, у даному випадку є необхідним для проведення експертних досліджень, що не виключає у подальшому можливості звернення власника майна до слідчого судді або суду в порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо у застосуванні такого заходу відпаде потреба.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України під час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна є безпідставеними. Як вбачається з матеріалів судового провадження та як пояснив апеляційному суду прокурор, вперше розгляд клопотання про арешт було призначено у визначений законом термін, ухвалою слідчого судді від 10.10.2018 року клопотання слідчого було повернуто прокурору для усунення недоліків, вказану ухвалу прокурор отримав 19.10.2018 року. З протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (а.с.1) вбачається, що розподіл клопотання був здійснений 22.10.18р. о 12:00:08, у зв*язку з чим порушення строку, визначеного ч.3 ст.172 КПК України, не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 жовтня 2018 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова суду від 24 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001669 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді