В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2018 Справа №607/19992/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001840 від 29 червня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та м. Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2018 близько 15:47 год. у ОСОБА_3 , який перебував на території автостоянки біля торгового центру «Орнава» по вул. Живова, 15А у м.Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 29 червня 2018 близько 19:40 год., перебуваючи на території автостоянки біля торгового центру «Орнава», що по вул. Живова, 15А в м.Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно з корисливих мотивів викрав із салону автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 чорну чоловічу шкіряну сумку вартістю 600 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 100 євро, що згідно офіційного курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України станом на 29 червня 2018 становить 3056,8 грн., портативна універсальна батарея (Power Bank) торгової марки «Solove» моделі «Аіr-М20000» вартістю 402 грн., ключі від дверних врізних замків в кількості 7 шт., які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, паспорт громадянина України та посвідчення про приписку до призовної дільниці на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 , а також із переднього лобового скла відеореєстратор торгової марки «VIZANT» вартістю 380 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4 438,8 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

13 листопада 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить суд затвердити угоду про примирення, думку прокурора, яка не заперечує проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 13 листопада 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, завданих злочином та відсутності претензій з боку потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: чоловічу сумку чорного кольору з ремінцем, відео реєстратор торгової марки «Візант» чорного кольору та «павербанк» торгової марки «Солав» синього кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 необхідно залишити у володінні останнього після набрання вироком законної сили.

Окрім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові витрати в дохід держави, а саме: вартість проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-567/18 від 12.07.2018 року у розмірі 715 грн., що підтверджується довідкою головного судового експерта сектору дактилоскопічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень, суму за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-738/18 від 20.09.2018 року у розмірі 572 грн., що підтверджується довідкою головного судового експерта відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності, витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-737/18 від 19.09.2018 року у сумі 572 грн., підтверджується довідкою головного судового експерта відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 13 листопада 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання із у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази: чоловічу сумку чорного кольору з ремінцем, відео реєстратор торгової марки «Візант» чорного кольору та «павербанк» торгової марки «Солав» синього кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у володінні останнього після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-567/18 від 12.07.2018 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн., суму за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-738/18 від 20.09.2018 року у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн., витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-737/18 від 19.09.2018 року у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. в дохід держави після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1