Справа № 290/1133/18
Провадження № 1-кп/273/227/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 22 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Романів, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21,07.2018 близько 01 години знаходячись поблизу приміщення кафе «Емілі» в смт, Романів Житомирської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, вирішив вчинити хуліганські дії по відношенню до відпочиваючих у даному кафе ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та спричинити їм тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, в цей же час та місці, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які стояли при вході до кафе «Емілі», де використовуючи малозначний привід, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів рукою в область грудної клітки та плечей, внаслідок яких ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав.

Продовжуючи свої злочинні дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_4 без відриву у часі, у цьому ж місці, наніс ОСОБА_5 близько трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя та не менше п`яти ударів по інших ділянках тіла.

У подальшому, будучи обуреним, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили територію кафе «Емілі», ОСОБА_4 , не припиняючи своїх злочинних дій, демонструючи протиправну вседозволеність наздогнав останніх на перехресті вулиць Жовтнева та Шевченка в смт. Романів Житомирської області, де умисно з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю наніс два удари кулаком руки та один удар ногою в область обличчя ОСОБА_6 ,, а також не менше двох ударів по обличчю ОСОБА_5 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, садна нижньої губи ліворуч, синця тім`яної ділянки, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, контузії 1-2 ступеню лівого ока, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, трьох синців правої підключичної ділянки, двох синців лівої надключичної ділянки, садна правої завушної ділянки, двох синців в ділянці лівого плеча, синця спини ліворуч, синця лівої поперекової ділянки, садна крила лівої клубової кістки, садна лівої крижової ділянки та сідниці, чисельних саден обох колінних суглобів, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді синця та садна спинки носа, перелому кісток спинки носа, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та всі обставини вказані в обвинувальному акті, щиро каявся, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви згідно яких, просили суд розгляд даного кримінального провадження здійснювати без їх участі. Крім того зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачений діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, - є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Баранівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», згідно якої центр пробації вважає, щоризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує характеризуючі дані щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем свого проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро каявся та думку потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах, встановлених санкціями ч. 1 ст. 296 КК України - у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність, які обтяжують покарання, зважаючи на досудову доповідь сектору пробації, згідно якої виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства, в силу ст.89 КК раніше не судимий, суд обравши вид та міру покарання в межах санкції частини статі закону, який передбачає відповідальність за вчинеий злочин, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не завдано матеріального збитку.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України та призначити покарання у видгялі обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази, у вигляді відеозапису з камери відео спостереження кафе «Емелі», - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1