Справа №359/7792/18
Провадження №1-кп/359/581/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією об`єднаю судове провадження за кримінальними провадженнями №0001743, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.08.2018 року, та №0001803, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2018 року, за обвинувальними актами відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселинівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

щодо вчинення ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення злочини, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 в ніч з 9 на 10 серпня 2018 року, знаходячись в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив крадіжку, коли в цей час знаходились в будинку наймач ОСОБА_5 та два її сина ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , а також їхня знайома ОСОБА_8 .

В ніч з 9 на 10 серпня 2018 року, вони всі разом залишились ночувати за вказаною адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в одній кімнаті квартири, а ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в іншій кімнаті указаного будинку. При цьому ОСОБА_6 отримав згоду ОСОБА_5 на ночівлю в указаному будинку.

Близько 02 год. 00 хв. 10.08.2018 року, ОСОБА_6 прокинувся та вирішив вчинити таємну крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, почав оглядати кімнату в якій ночував з метою відшукання майна, яке можна викрасти.

За наслідками такого пошуку ОСОБА_6 виявив у шафі куртку ОСОБА_11 , з внутрішньої кишені якої вчинив крадіжку гаманця марки «KARYA» вартістю 360 грн. та 10 грн., які на праві власності належали останньому. Викрадене майно та грошові ОСОБА_6 поклав до свого рюкзака.

Одразу після цього, не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_6 зайшов до кімнати в якій спали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , де продовжив пошук майна з метою його викрадення.

За наслідками такого пошуку ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив тумбочку, з якої викрав мобільний телефон марки «НОКІА», модель 625, вартістю 228 грн. 40 коп., який на праві власності належав ОСОБА_5 , а також з її сумки викрав грошові кошти в сумі 1000 грн. Викрадений телефон та грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 поклав до свого рюкзака. Крім цього, ОСОБА_6 , в цій же кімнаті оглянув сумку ОСОБА_8 з якої викрав 500 грн. належні останній. Викрадені грошові кошти ОСОБА_8 , ОСОБА_6 також поклав до свого рюкзака.

В подальшому ОСОБА_6 ліг спати, а близько 6 год. 30 хв. 10.08.2018 року, з метою мати можливість вільно розпорядитися викраденим майном ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , сховавши їх в своєму рюкзаку, вийшов з квартири будинку та залишив місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

За наведених обставин ОСОБА_6 , знаходячись близько 02 год. 00 хв. 10.08.2018 року, в одній з квартир будинку АДРЕСА_3 , вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_4 на загальну суму 370 грн., ОСОБА_5 на загальну суму 1228 грн. 40 коп. та ОСОБА_8 на суму 500 грн.

У цьому зв`язку, ОСОБА_6 вчинив крадіжку на загальну суму 2098 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, в подальшому, о 16 год. 45 хв. 16.08.2018 року, ОСОБА_6 , знаходячись в торгівельному центрі «Аеромолл», що розташований за адресою: вул. Київський Шлях, 2/6 в м. Бориспіль Київської області, в тамбурі між вхідними дверима помітив трековий велосипед марки «ВМХ» моделі «Stln», залишений в цьому місті неповнолітнім ОСОБА_12 та належний його матері ОСОБА_13 і вирішив вчинити крадіжку велосипеда.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна - трекового велосипеда марки «ВМХ» моделі «Stln», ОСОБА_6 о 16 год. 46 хв. 16.08.2018 року, підійшов до зазначеного велосипеду, будучи переконаним, що оточуючі відвідувачі магазину не знають про його намір вчинити крадіжку велосипеда, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив таємне викрадення велосипеда марки «ВМХ» модель «Stln», загальною вартістю 3200 грн. 00 коп. на якому залишив місце вчинення злочину.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, і цього ж дня сховав за гаражами неподалік будинку АДРЕСА_4 .

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у таємного викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

У цьому зв`язку, потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заявлено цивільні позови, що прийняті до спільного розгляду в даному судовому провадженні.

У зв`язку з тим, що обвинувачений, а також інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочинів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, та приєднані матеріали прокурором стосовно судових витрат, речових доказів, а також заявлених цивільних позовів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Під час судового розгляду, ОСОБА_6 , визнав вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та надав покази, що відповідають обставинам, наведеним в обвинувальних актах по зазначеним епізодам.
Свою вину у вчиненні зазначених злочинів визнав повністю, розкаявся у скоєному, просив не призначати покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не мав можливості відшкодувати завдані збитки, оскільки немає постійного джерела доходу та відповідних можливостей, цивільні позови визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення судом.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим у їх скоєнні.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_6 суд вважає правильною.
Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_6 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим у відсутності інших осіб, або коли це залишалось непоміченим для оточуючих. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_6 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. В результаті них він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном. Таким чином, вчинені обвинуваченим злочини є закінченим. При цьому 16.08.2018 року при викраденні велосипеду, ОСОБА_6 вчинив це повторно, оскільки перед цим 10.08.2018 року вчинив крадіжку майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Тому суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні (крадіжка) чужого майна, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, та таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 85 КК України.
З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо засудження обвинуваченого за вчинення указаних злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає визнання ним своєї вини, його щире каяття та сприяння досудовому слідству у розкритті злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості. Аналіз даних про його особу вказує на те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Неодружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає з родиною.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, та зважаючи на обставини, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора та думку потерпілих, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 за кожною із статей кримінального закону слід призначити мінімально можливе покарання, з урахуванням у нього матеріальної можливості для відшкодування витрат та відповідно сплати відповідного розміру штрафу. Так, за ч.1 ст. 185 КК України слід застосувати стягнення у вигляді 6 місяців арешту, а за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.
При цьому слід застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України, та остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 має можливість виправитись, а тому покарання йому слід призначити з іспитовим строком із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України та визначенням відповідних обов`язків. Іспитовий строк слід встановити строком на один рік.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочині та особу обвинуваченого, пом`якшуючі його відповідальність обставини, а також відношення ОСОБА_6 до скоєного та бажання відшкодувати завдані ним збитки.
Крім того, з обвинуваченого, на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 2145 грн. 00 коп., що є процесуальними витратами.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 не обиралися, підстав для їх обрання судом також не встановлено до набрання вироком суду законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Також, в ході розгляду кримінального провадження потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 завалено цивільні позови про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, та моральної шкоди.

З цього приводу потерпілі, прокурор та обвинувачений не заперечували щодо їх задоволення в повному обсязі.

Дані цивільні позови підлягають, на думку суду, частковому задоволенню, оскільки є завищеними в розмірах моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування ж моральної шкоди регламентовано ст. 1167 ЦК України.

Як встановлено судом, злочини вчинено саме ОСОБА_6 , а тому відшкодуванню завдані збитки підлягають саме ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлено, що у зв`язку із викраденням майна потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на суму 1000 грн., що є розміром викрадених грошових коштів, а потерпілому ОСОБА_4 матеріальна шкода не завдана.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то цивільні позови як потерпілої ОСОБА_5 так і потерпілого ОСОБА_4 , на думку суду, є завищеними, та не відповідають встановленим судом обставинам, матеріальному стану обвинуваченого та отриманим душевним стражданням самих потерпілих, а тому таки розмір судом підлягає зменшенню до 2000 грн. щодо моральної шкоди ОСОБА_5 , та до 1500 грн. відносно ОСОБА_4 .

У задоволенні решти вимог потерпілих слід відмовити за відсутності на те достатніх підстав та їх недоведеністю з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 127, 128, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 15, 20, 65, 70, 72, 76, 79, 93, 94, ч. 1, ч.2 ст. 185 КК України, ЦК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ) 1000 грн. 00 коп. завданих матеріальних збитків та 2000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 ) 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь Держави України (р/р 0004, одержувач: Бориспільське УДКСУ /м. Бориспіль/21081100, , МФО 821018, назва: адміністративні штрафи та інші санкції), - 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: гаманець марки «Karya» чорного кольору, - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Nokia» моделі 625, білого кольору, та грошові кошти - дві купюри номіналом по 100 (сто) гривень кожна, - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 ; велосипед коричневого кольору, з залізною рамою, блакитного кольору з надписами на рамі «Casino», - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_13 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1