1Справа № 335/9549/18 1-кп/335/670/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001787 від 16.07.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працює механіком автотранспортної колони на «Соя Пром», не одружений, дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- 29.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 08.02.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 02.08.2016 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2016 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 8 днів,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
25.05.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території ТОВ «Автодистриб`юшинз «КаргоПартс», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.57, підійшов до продавця-консультанта вказаного ТОВ ОСОБА_4 , та видаючи себе за довірену особу будівельної компанії «Аляска», взяв у останнього дві акумуляторні батареї 190А фірми «BOSCH», вартістю 5072 гривні 80 копійок за 1 штуку, без урахування ПДВ, загальною вартістю 10145 гривень 60 копійок; та дві акумуляторні батареї 180А фірми «GIGAWATT», вартістю 3896 гривень 75 копійок за 1 штуку, без урахування ПДВ, загальною вартістю 7793 гривні 50 копійок, що належать ОСОБА_4 , пообіцявши здійснити оплату вказаних акумуляторів на безготівковий розрахунок пізніше, хоча не мав на це намірів.

Цього ж дня, ОСОБА_5 оплату за вказані акумулятори не здійснив, та розпорядився ними на власний розсуд, а саме продав їх в кіоску на ринку «Слов`янський» у м. Запоріжжі, гр. ОСОБА_6 , тим самим заволодів майном, що належить ОСОБА_4 на загальну суму 17939 гривень 10 копійок.

Також, 29.05.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території ТОВ «Автодистриб`юшинз «КаргоПартс», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.57, підійшов до продавця-консультанта вказаного ТОВ ОСОБА_4 , та видаючи себе за довірену особу будівельної компанії «Аляска», взяв у останнього дві акумуляторні батареї 190А фірми «BOSCH», вартістю 5072 гривні 80 копійок за 1 штуку, без урахування ПДВ, загальною вартістю 10145 гривень 60 копійок, що належать ОСОБА_4 , пообіцявши здійснити оплату вказаних акумуляторів на безготівковий розрахунок пізніше, хоча не мав на це намірів.

Цього ж дня, ОСОБА_5 оплату за вказані акумулятори не здійснив, та розпорядився ними на власний розсуд, а саме продав їх в кіоску на ринку «Слов`янський» у м. Запоріжжі, гр. ОСОБА_6 , тим самим заволодів майном, що належить ОСОБА_4 на загальну суму 10145 гривень 60 копійок.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В підготовчому судовому засідання потерпілим ОСОБА_4 надано до суду угоду укладену 15.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, про примирення.
Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 15.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
- диск з відеозаписом факту вчинення кримінального правопорушення, який приєднаний до матеріалів досудового розслідування - залишити в матеріалах досудового розслідування;
- рахунки № S від 29.05.2018 року, № S від 25.05.2018 року та копії гарантійних таланів, приєднані до матеріалів досудового розслідування - залишити в матеріалах досудового розслідування;
- 4 акумуляторні батареї фірми «BOSCH» та 2 акумуляторні батареї фірми «GIGAWATT», які передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1