Провадження по справі № 1-кп/522/485/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006346 від 11.09.2018 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл, Одеської області, громадянки України, ромської національності, не заміжньої, яка має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: раніше неодноразово засудженої:
- 22.08.2005 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
- 30.03.2012 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року п/в, звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
- 13.02.2013 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;
- 15.10.2014 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, до відбування 4 років 16 днів;
- 16.12.2014 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років і 4 місяців п/в, до відбування 4 рокі і 6 місяців п/в;
- 16.05.2016 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, до відбуття 4 роки і 6 місяців п/в;
- 09.11.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років п/в, до відбуття 4 роки і 7 місяців п/в, звільнена 19.04.2017;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають об`єднанні обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0006346 від 11.09.2018 року, № 0005292 від 11.08.2018 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно протоколу автоматичного розподілу надійшов судді ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки 2-місячний строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою відносно відносно ОСОБА_3 , оскільки обвинувачена раніше неодноразова судима за вчинення умисних злочинів різного ступеню тяжкості, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, просили суд застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченій строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які караються позбавленням волі на строк до 5 років, обвинувачена не має місця роботи, не заміжня, що свідчить про відсутність в обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово засуджена за вчинення умисних корисливих злочинів та станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності в 3-х інших кримінальних провадженнях, що у сукупності свідчить про те, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 2 місяці, тобто до 24.05.2019 року.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 25.03.2019 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
25.03.2019