№566/997/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження № 0000102 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, на військовому обліку не перебуває, не депутата, раніше неодноразово судимого:
-вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2005 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

-вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі по вироку Рівненського міського суду від 26 жовтня 2005 року і остаточно до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання у виправній колонії.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2009 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 9 днів.
-вироком Береговського міського суду Закарпатської області від 25 жовтня 2010 року за ч. 2 ст. 332 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2006 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений на строк 1 рік 2 місяці 8 днів.
Судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку.
-судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до міри покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
-вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань і ОСОБА_4 остаточно був засуджений до 6 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 02 серпня 2018 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 змінений.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпрпетровська від 10 жовтня 2018 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання призначене ОСОБА_4 вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 02 серпня 2018 року, у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, поглинене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного ОСОБА_4 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року і покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначене ОСОБА_4 вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року та остаточно визначено ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Міра покарання невідбута.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , в ніч на 04 квітня 2016 року, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка проник в приміщення гаража ОСОБА_8 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, повторно викрав належні ОСОБА_9 інструменти, а саме:
-бувшу у використанні бензопилу марки «Forte 52-45» вартістю 800 грн;
-бувшу у використанні болгарку марки «Stern AG 125В» вартістю 360 грн;
-бувший у використанні електродриль марки «Stern ID13В» вартістю 280 грн;
-бувший у використанні електролобзик марки «Stern JS-80 D» вартістю 340 грн;
-бувшу у використанні бензинову лампу марки «Мотор Січ Т-40 М» вартістю 172 грн.
В результаті крадіжки, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1952 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 , в ніч на 04 квітня 2016 року, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом просування руки в отвір дверей гаража ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відкрив внутрішній замок та проник в дане приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав належну останньому бувшу у використанні бензопилу марки «STIHL MS-180» вартістю 3500 грн.
В результаті крадіжки, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 3500 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_11 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінальних провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_11 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185КК України визнав повністю, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У відповідності до ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, який будучи неоднарозово судимим, належних висновків не зробив і продовжив вчиняти нові злочини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_11 неможливе без ізоляції засудженого, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань і ОСОБА_4 остаточно був засуджений до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 02 серпня 2018 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 змінений.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпрпетровська від 10 жовтня 2018 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання призначене ОСОБА_4 вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 02 серпня 2018 року, у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, поглинене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного ОСОБА_4 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року і покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначене ОСОБА_4 вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року та остаточно визначено ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

У відповідності до ч.1,4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Поскільки, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, 04 квітня 2016 року, тобто до винесення вироку Рівненським районним судом Рівненської області від 15 листопада 2017 року, то йому слід призначити покарання за вироком Млинівського районного суду від 27 лютого 2019 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року.

Згідно вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року запобіжний захід ОСОБА_4 залишено попередній тримання під вартою і зазначено, що строк покарання рахувати ОСОБА_4 з 23 червня 2016 року.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року (Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21 червня 2017 року, в ч.5 ст.72 КК України були внесені зміни про те, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Згідно п.п.103-106 правового висновку Великої Палати Верховного Суду України щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Поскільки, ОСОБА_4 перебуває під вартою з 23 червня 2016 року, то відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII)), слід зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про приєднання речових доказів від 24 жовтня 2016 року речовим доказом визнано пошкоджений навісний замок з вхідних дверей приміщення гаража, який поміщений в пакет експертної служби №0618936, а також дужку до нього, яка поміщена в пакет експертної служби №0618937 та відправлено на зберігання в кімнату зберігання речових доказів.

(а. с. 26 кримінальних провадження № 0000102)

У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України ОСОБА_13 призначити остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року, більш суворим, призначеним вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року і остаточно ОСОБА_4 вважати засудженим до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши в строк відбуття покарання відбуте частково за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_13 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:
-пошкоджений навісний замок з вхідних дверей приміщення гаража, який поміщений в пакет експертної служби №0618936, а також дужку до нього, яка поміщена в пакет експертної служби №0618937 та відправлено на зберігання в кімнату зберігання речових доказів знищити.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 23 червня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII)) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення, за період з 23 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1