ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2648/19 Номер провадження 11-сс/814/254/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербані, Полтавського району, Полтавської області, українця, громадянина України, студента Полтавської державної аграрної академії, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів до 26 травня 2019 року з покладанням на нього наступних обов`язків :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не залишати цілодобово місце свого проживання під домашнім арештом АДРЕСА_1 ;

Згідно матеріалів провадження старший слідчий відділу СУ ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим зі старшим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування злочинів проти життя прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, наявністю ризиків, передбачених у п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю інших запобіжних заходів запобігти цим ризикам.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 на своєму автомобілі «Lexus ES», д.н.з. НОМЕР_1 17.08.2017 приблизно о 01 год. 30 хв. разом із знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 рухалися по автодорозі Полтава-Кременчук-Олександрія, що проходить через с. Мачухи, Полтавського району, Полтавської області. Рухаючись автомобілем, ОСОБА_7 помітив ОСОБА_14 , який йшов по дорозі з велосипедом в руках. Зупинившись поряд з ОСОБА_14 неподалік від домогосподарства АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, який у подальшому переріс у бійку. Під час конфлікту, у ОСОБА_7 та ОСОБА_15 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 наніс удар ногою в щелепу ОСОБА_14 , внаслідок якого останній впав на землю. У цей час, ОСОБА_10 , який також долучився до бійки, наніс один удар ногою в праве око ОСОБА_14 . Внаслідок дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.
У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , досягнувши мети щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , з місця скоєння злочину разом із своїми знайомими на автомобілі «Lexus ES», д.н.з. НОМЕР_1 , зникли з місця скоєння злочину.
У результаті дій ОСОБА_7 , згідно з висновком експерта №89 від 08.06.2018 ОСОБА_14 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому нижньої щелепи: в ділянці кута справа та тіла між 4 і 5 зубами зліва, яке по ступеню тяжкості кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1. в) та 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 та закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, яке по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.1. а) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995.
У результаті дій ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта №89 від 08.06.2018 ОСОБА_14 отримав тілесне ушкодження у вигляд закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, гематоми верхньої повіки правого ока та після травматичної ерозії рогівки правого ока, які як в сумі, так і окремо, по ступеню тяжкості кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя (п.2.3.1. а), п.2.3.2. а) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.
У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000854 від 22.08.2017 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України.
25 березня 2019 року о 15 год. 15 хв. ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В своєму клопотанні слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та задовольнив його.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, який є злочином середньої тяжкості, і за вчинення якого законом передбачено максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років..

Крім того, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на здійснення об`єктивного, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, шляхом здійснення тиску на потерпілого, свідків, які переважно є його знайомими, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу не дасть можливості належним чином забезпечити його процесуальну поведінку, та проведення об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно нього та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_9 та обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що потреби досудового розслідування не виправдовують доцільності обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Також апелянт стверджує, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість пред`явленої йому підозри, а заявлені у клопотанні прокурора передбачені ст. 177 КПК України ризики є безпідставними, оскільки у слідства відсутні докази того, що він за весь час впливав на потерпілого та свідків, крім того завжди з`являвся на слідчі дії.

На думку скаржника, під час розгляду клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги ті обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, стаціонарно навчається в Полтавській аграрній академії на І курсі і обраний відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту позбавляє його можливості навчатись, а також не врахував позитивних характеризуючих даних підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, або ж пом`якшити запобіжний захід, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

Під час розгляду клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 178,194 КПК України при розгляді клопотання врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості, що підтверджується матеріалами провадження, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім цього прокурор у судовому засіданні обґрунтував наявність ризику впливати на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину заперечує, має достатні фінансові можливості, шкоду заподіяну потерпілому не відшкодував і не намагався іі відшкодувати.

Факт наявності у підозрюваного достатніх фінансових коштів свідчить і факт придбання ним автомобіля представницького класу «Lexus ES».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України є обґрунтованою та дає підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, чим спростовуються доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри.

Слідчий суддя дослідив доводи, викладені в клопотанні та з урахуванням ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити тиск на потерпілого, свідків, які переважно є його знайомими, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу не дасть можливості належним чином забезпечити його процесуальну поведінку, дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім цілодобового домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного та не можуть їм запобігти.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Рішення слідчого судді ґрунтується на фактичних обставинах справи та вимогах кримінального процесуального закону, є обґрунтованим, а підстав для його скасування, за доводами, наведеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4