Справа№751/433/19
Провадження №1-кс/751/274/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засіданні в режимі відеоконферензв`язку з ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор" повідомлення адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, -

Встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з повідомленням порядку ст. 206 КПК України, в якому просить визнати тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та негайно звільнити останнього з-під варти.

В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.04.2014 року скасовано вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.02.2013 року. Суд касаційної інстанції вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.02.2013 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26.09.2013 року щодо ОСОБА_7 в частині обвинувачення за ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 за ч.5 ст. 185 КК України а також ОСОБА_8 в частині обвинувачення за ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 358 КК України за епізодами крадіжок, вчинених у січні та березні 2012 року в м. Чернігові скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд.

Після цього ОСОБА_3 почали етапувати до Чернігівського слідчого ізолятора через м. Луганськ (де він до цього відбував покарання за вищевказаним вироком). В м. Луганськ на той час відбувалися бойові дії і ОСОБА_3 залишився там до грудня 2018 року. Після повернення правозахисниками в грудні 2019 року ОСОБА_3 до м. Чернігова з м. Луганськ останній утримується в слідчому ізоляторі м. Чернігова по вул.. Реміснича, 2. Після повторного розгляду в суді першої інстанції вищевказаного кримінального провадження справу відносно ОСОБА_3 було виділено в окреме провадження та зупинено, а співучасник та організатор отримали покарання у вигляді 5 років 5 місяців та 5 років 9 місяців відповідно, до них було застосовано Закону України про амністію у 2014 році.

На теперішній час з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» ОСОБА_3 відбув близько 13 років і 6 місяців, хоча максимальний строк покарання в даному випадку 12 років.

Затримання ОСОБА_3 та тримання під вартою є незаконним, оскільки на даний час відсутнє обґрунтоване, вмотивоване рішення суду про тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав.

Захисник в судовому засіданні просив з урахуванням положень ст. 29 Конституції України та ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнити ОСОБА_3 , оскільки він утримається в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» без судового рішення, яке набрало законної сили про обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того строк відбутого покарання з урахуванням ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку ув`язнення у строк покарання» перевищує максимальний строк ніж можливо призначити.

Представник державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 , оскільки він перебуває у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з урахуванням положень норм КПК України в редакції 1960 року, так як затриманий 07.04.2012 року, запобіжний захід обраний 10.04.2012 року у вигляді тримання під вартою і був продовжений рішенням суду. 27.07.2012 року кримінальна справа передана до Деснянського районного суду м. Чернігова. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.02.2013 року ОСОБА_3 засуджений і запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений без змін тримання під вартою. Ухвалою апеляційної та касаційної інстанції не скасовувався та не змінювався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час ОСОБА_3 є підсудним і справа розглядається Деснянським районним судом м. Чернігова. До ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 був доставлений відповідно до постанови від 27.12.2018 року про переведення.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вимог про звільнення ОСОБА_3 з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, матеріали особовою справи ОСОБА_3 , слідчий суддя визнає вимоги безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно ч.2, ч.3 ст. 206 КПК України визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З урахуванням вищенаведених норм слідчий суддя не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням суду винесених в рамках кримінального провадження, приймати рішення про звільнення особи в зв`язку з перевищенням строку відбутого покарання і можливого покарання в межах санкції ч.5 ст. 185 КК України, змінювати або скасовувати запобіжний захід.

З досліджених в судовому засіданні доказів, слідчий суддя визнає, що ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» тримає під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення суду: постанови судді Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_9 від 27 грудня 2018 року ( справа № 2506/6416/2012, провадження № 1/750/1/18) якою визначено, що підсудного ОСОБА_3 слід перевести до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» для проведення судового розгляду, постанови Деснянського районного суду від 28.04.2015 року ( справа № 2506/6416/2012, провадження № 1/750/8/14), згідно якої ОСОБА_3 оголошений у розшук, при затриманні має бути поміщений до Чернігівського слідчого ізолятора УДПтС України в Чернігівській області та відсутності рішення суду про зміну або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Чернігова 12.02.2013 року та положень ч. 5 ст. 156, ст. 274 КПК України ( в редакції 1960 року) положення якого мають бути застосовані відповідно до п. 9 та п. 11 Перехідних положень Кримінально процесуального кодексу України.

Враховуючи встановлені обставини і положення ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 , який тримається в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1