В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003273 від 01.08.2018 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 України, з угодою про визнання винуватості, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 28.09.2018 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинила злочин за наступних обставин.

29.03.2018 р. близько 21 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Світлана», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив,27, перебуваючи в емоційно-занепокоєному стані, викликаному втручанням сторонньої особи в сварку із співмешканцем ОСОБА_6 , що супроводжувалось нанесення останньому удару рукояткою ножа в обличчя, з мотивів помсти вирішила повідомити до поліції про вчинення більш тяжкого злочину, ніж той, що був насправді вчинений.

Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зателефонувала на службу «102» та повідомила про вчинення відносно неї нападу з погрозою застосування ножа, в ході якого нападник забрав належні їй грошові кошти в сумі 30 грн. та вдарив її чоловіка.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні відділення поліції №2 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3-А, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, власноруч написала та особисто подала до органу досудового розслідування Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області заяву про вчинення більш тяжкого злочину, ніж той, що був насправді вчинений, а саме про вчинення невідомою на той час для неї особою 28.03.2018 р. близько 20 год. нападу з погрозою застосування ножа, в ході якого вказана особа заволоділа належними потерпілій грошовими коштами в сумі 30 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст.383 ч.2 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині.

Окрім цього, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні ВП №2 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, набувши процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0001592 від 29.03.2018 р., будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, діючи з мотивів помсти, надала органу, що здійснював досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Так, ОСОБА_5 29.03.2018 р. під час слідчої дії «допит потерпілого» у період часу з 00 год. 52 хв. по 01 год. 01 хв. повідомила, що 28.03.2018 р. близько 20 год. вона проходила разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 біля магазину «Світлана», що по вул. Січневий прорив в м. Біла Церква, у цей час до них почав чіплятись невідомий чоловік, який у подальшому, погрожуючи застосуванням ножа, почав вимагати грошові кошти. Тому, усвідомлюючи можливість застосування вказаним чоловіком ножа, вони віддали усі наявні у них грошові кошти в сумі близько 30 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 29.03.2018 р. під час слідчої дії «допит потерпілого» у період часу з 08 год. 30 хв. по 08 год. 50 хв. повідомила, що 28.03.2018 р. близько 20 год. вона проходила разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 біля магазину «Світлана», що по вул. Січневий прорив в м. Біла Церква Київської області, у цей час до них почав чіплятись невідомий чоловік, який у подальшому, погрожуючи застосуванням ножа, почав вимагати грошові кошти. Тому, усвідомлюючи можливість застосування вказаним чоловіком ножа, вони віддали усі наявні у них грошові кошти в сумі близько 30 гривень.

В подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено, що чоловік, про якого вказала ОСОБА_5 своїх показаннях, є ОСОБА_7

20.04.2018 р. обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, був направлений до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

В ході судового розгляду ОСОБА_5 змінила свої показання, повідомивши суду, що на стадії досудового розслідування вона говорила неправду, а насправді ОСОБА_7 ножем їй та ОСОБА_6 не погрожував, гроші не вимагав, а лише вдарив останнього рукояткою ножа в обличчя за те, що він її ображав.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст.384 ч.2 КК України -

завідомо неправдиві показання потерпілого, надані органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 14 вересня 2018 р.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2018 р., укладеної між прокурором ОСОБА_8 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 та її захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку.

На підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінальних правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.383 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.384 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення її на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно неї може бути розглянуте в судовому засіданні і вона буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на її користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнала добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованих їй кримінальних правопорушень, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, погоджену сторонами угоди, за ч.2 ст.383 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.384 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення її на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2(два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Речові докази у провадженні - CD-R диск із записаними електронними копіями звукозаписів від 24.04.2018 р., 03.05.2018 р., 16.05.2018 р., 05.06.2018 р., 07.06.2018 р., якими фіксувалися судові засідання судового провадження №357/4099/18, 1-кп/357/867/18, які долучено до матеріалів провадження як речовий доказ необхідно залишити у справі.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003273 від 01.08.2018 р. - затвердити.

ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.383 ч.2, 384 ч.2 КК України і призначити покарання:

= за ст. 383 ч.2 КК України 3(три) роки позбавлення волі.

= за ст. 384 ч.2 КК України 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_10 визначити міру покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі - CD-R диск із записаними електронними копіями звукозаписів - залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1