Постанова

Іменем України
14 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 797/9006/17

провадження № 51-5209км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

(у режимі відеоконференції ),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2017 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 9 листопада

2017 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену

12 вересня 2017 року між начальником відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_9 . ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305,

ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК України),

і призначене узгоджено сторонами покарання: за ч. 3 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 306 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням

ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі

ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України суд поклав на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Не погодившись із вироком районного суду, адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вищезазначене судове рішення, а матеріали кримінального провадження передати в суд першої інстанції для призначення нового судового розгляду та об`єднання з кримінальним провадженнням № 0000069 від 30 серпня 2017 року.

Апеляційний суд Чернівецької області ухвалою від 26 грудня 2017 року повернув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 9 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що вона не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2017 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає загальним засадам кримінального провадження, визначеним кримінальним процесуальним законом, та основним засадам судочинства, передбаченим п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України. Зазначає, що оскаржуване рішення порушує права неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 на доступ до правосуддя і право на справедливий та неупереджений суд при розгляді кримінального провадження щодо нього.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню.
Захисник ОСОБА_6 підтримала свою касаційну скаргу.
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Доводи захисника про те, що ухвала апеляційного суду не відповідає загальним засадам кримінального провадження, визначеним кримінальним процесуальним законом, та основним засадам судочинства, передбаченим

п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, зокрема, порушує інтереси ОСОБА_7 на справедливий і неупереджений суд, перевірялися судом апеляційної інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.
З матеріалів провадження колегія суддів убачає, що вирок суду, який було оскаржено захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , стосувався виключно обвинуваченого ОСОБА_9 , який уклав угоду про визнання винуватості. Дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, які таку угоду не укладали, зокрема ОСОБА_7 , суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про права, свободи чи інтереси останнього. Тому цей вирок не має преюдиціального значення для суду, який розглядає кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 . Адже відповідно до ст. 90 КПК України таке значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів, має рішення національного суду або міжнародної судової установи, що набрало законної сили та ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України й міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Необґрунтованими є доводи захисника про те, що угода про визнання винуватості щодо ОСОБА_9 суперечить положенням п. 3 ч. 4 ст. 469,

ч. 7 ст. 474 КПК України, оскільки останній, на її думку, був організатором вчинення особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305,

ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України. З обвинувального акта суд убачає, що ОСОБА_9 , зокрема, обвинувачувався у вчиненні контрабанди психотропних речовин в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб;
у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів і психотропних речовин в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб;у використанні коштів у великих розмірах, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб. При цьому органом досудового розслідування ролі ОСОБА_9 як організатора цих злочинів не визначено.
Отже, апеляційний суд зробив правильний висновок, що в цьому кримінальному провадженні захисник ОСОБА_6 не є учасником процесу і вказаний вирок жодним чином не стосується інтересів ОСОБА_7 , а тому захисник не має права на апеляційне оскарження зазначеного вироку суду.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не має підстав вважати рішення суду апеляційної інстанції таким, що суперечить нормам процесуального права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального проесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування або зміни судових рішень, при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено, а отже касаційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ч. 2 ст. 376, статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 `єва ОСОБА_3