Номер провадження: 11-кп/813/237/19
Номер справи місцевого суду: 522/6815/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0003991 від 14.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акта вимогам ч.2 ст.291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення є суперечливим, що позбавляє суд прийняти об`єктивне та справедливе судове рішення, зокрема при викладі формулювання обвинувачення стороною обвинувачення зазначені суперечливі відомості щодо вартості викраденого майна, що порушує право обвинуваченого на захист.
Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали суду, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України. Прокурор посилається на те, що зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту, не є підставою для його повернення.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до правильного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню, між іншим, підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0003991 від 14.12.2017 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, він фактично не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить суперечливі відомості щодо вартості викраденого майна, а тому вказані судом недоліки обвинувального акту, які полягають у неконкретності обвинувачення, порушують право обвинуваченого на захист.
За таких умов, посилання районного суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст.291 КПК України, є слушними, а тому апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0003991 від 14.12.2017 року відносно ОСОБА_7 повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4