Справа № 183/5226/18
№ 1-кп/183/530/19
В И Р О К
іменем України

08 травня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.03.1998 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 206, 94, 42 КК України до позбавлення волі на строк 8 років;

-26.08.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

-21.11.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,

-26.09.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

-13.01.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:
16 квітня 2018 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_3 знаходився в м.Новомосковську Дніпропетровської області, та, достовірно знаючи, що на території домоволодіння за АДРЕСА_2 , знаходяться цінні речі, які можливо в подальшому реалізувати, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке може знаходитьсь за вказаною адресою, на маршрутному таксі приїхав до с.Новоселівка Новомосковського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 16 квітня 2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 прийшов до території домоволодіння за АДРЕСА_2 , де переліз через паркан та таким чином проник на територію зазначеного домоволодіння.

Знаходячись на території домоволодіння за АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 відігнув частину дверей господарської споруди, після чого проник до господарської споруди, звідки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав снігоприбирач марки «Snow Line 46 Е» вартістю 3519 грн., бензиновий тример марки «Alpina ТВ 320» вартістю 3233 грн., садову тачку на одному колесі, вартість якої не встановлена, поливний шланг довжиною 50 метрів на котушці, вартість якої не встановлена, що належать ОСОБА_5 .

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6752 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися. При цьому обвинувачений відмовився від надання показань в суді. У скоєному обвинувачений кається.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у його відсутність, повідомивши суд про відсутність претензій до обвинуваченого матеріального характеру.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставини, при яких ним скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий умисний злочин.

Обвинувачений має постійне місце проживання, за яким не має скарг від сусідів, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання визнаються щире каяття обвинуваченого.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини протягом досудового розслідування та протягом судового розгляду.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, реальне позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вже був раніше судимим, та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, останній готовий нести кримінальну відповідальність та запевнив суд, що має намір стати на шлях виправлення. Саме тому суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: договір про надання фінансового кредиту під заставу, - зберігати в матеріалах кримінального провадження, тачку та полив очний шланг, - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 286 грн.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1