номер провадження 1-кс/495/5413/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 рокум.Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно та додані до клопотання матеріали, -

встановив:
16 листопада 2018 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0003694.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування було проведено огляд речей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, мобільний телефон марки «Алкатель» чорного кольору, пакетик з невідомою речовиною зеленого кольору рослинного походження, про що складено відповідний протокол огляду місця події, які постановою слідчого визнано речовими доказами. У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Вивчивши клопотання та надані слідчому судді матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, так як в ньому не зазначено: підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, засудженим, третіми особами таким майном; хто є підозрюваним, іншим власником майна, у кримінальному провадженні за участю яких розглядається клопотання про арешт майна. Також, в клопотанні взагалі не зазначено обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідно до приписів ч. 11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Аналізуючи наведене, враховуючи, що чинним КПК України не передбачено збирання слідчим суддею доказів для розгляду клопотання про арешт майна, а, натомість, визначено скорочений строк для розгляду такого клопотання - не пізніше двох днів з дня надходження його до суду, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0003694 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду ОСОБА_1