Провадження № 11-сс/4820/44/19
Справа № 686/2143/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000122 за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької області на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижники Старокостянтинівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, працює механіком ПрАТ «Датагруп», в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,
у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та особами, яким він сприяв у виготовленні та отриманні свідоцтв про проходження підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв, посвідчення водія певної категорії та медичних довідок; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
ОСОБА_7 звільнено з-під варти негайно.
Визначено строк дії ухвали до 23 березня 2019 року включно.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що ризики, які вказані стороною обвинувачення про те, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не підтвердились, оскільки він має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітнього сина, разом із дружиною здійснюють постійний догляд за батьками дружини, які є людьми похилого віку, мати, крім того, психічно хвора; всі необхідні речі та документи, які мають значення речового доказу в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування уже вилучено; ніяких перешкод щодо розслідування даного провадження не чинить.

З такою ухвалою прокурор не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2019 року.

Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою, оскільки висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, до зазначеного покарання заборонено застосовувати вимоги статей 69 та 75 КК України.

Окрім того, підозрюваний перебуваючи на волі та з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе незаконно впливати на особу, яка подала заяву, свідків та інших осіб, які дають показання щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 29.11.2018 року поставив ОСОБА_10 вимогу, а також 15.01.2019 року висловив її повторно, про передачу йому неправомірної вигоди у сумі 5500 грн., для себе та третіх осіб за підкуп та вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме: на працівників одного із закладів підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв та працівників сервісних центрів МВС України, за видачу ними документів, що посвідчують проходження навчання та виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 23.01.2019 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 18 по вул. Курчатова у м. Хмельницький, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 5500 грн. за вплив на працівників одного із закладів підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв та працівників сервісних центрів МВС України, з приводу виготовлення та видачі ними посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «В» без проходження навчання та здачі підсумкових іспитів, запевнивши ОСОБА_10 , що ними буде виготовлено та видано посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «В» без проходження навчання та здачі підсумкових іспитів, після чого був затриманий працівниками поліцїі.

Дане кримінальне правопорушення 21 травня 2018 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 00000122, правова кваліфікація правопорушення ч. 3 ст. 369-2 КК України.

23 січня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

23 січня 2019 року о 11 год. 03 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 січня 2019 року старший слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької області ОСОБА_17 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В його обґрунтування зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики щодо спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та інших, а також перешкоджати іншим чином розслідуванню у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про його особу, наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні малолітнього сина, разом з дружиною здійснюють постійний догляд за батьками дружини, які є людьми похилого віку, мати, крім того, психічно хвора, та дійшов правильного висновку про застосування щодо останнього домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на цій стадії провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурором не надано апеляційному суду достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам. В апеляційному суді не встановлено фактів порушень підозрюваним обраного йому запобіжного заходу та покладених на нього процесуальних обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення та наявність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 60 рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року «Єлоєв проти України»).

Доводи апеляційної скарги про неврахування того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, до зазначеного покарання заборонено застосовувати вимоги статтей 69 та 75 КК України, а тому суд неправильно обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не ґрунтуються на змісті оскарженої ухвали та вимогах закону.

Так, слідчий суддя при постановлені ухвали взяв до уваги, відповідно до ст. 178 КПК України, обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України (ч. 5 ст. 176 КПК України).
Будь-яких інших обмежень для застосування вказаного запобіжного заходу КПК України не містить, у тому числі, заборони його застосування до осіб, які підозрюються у вчинення корупційних злочинів.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, може незаконно впливати на особу, яка подала заяву, свідків та інших осіб, які дають показання відносно нього та вказаних осіб, не заслуговує на увагу, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та змісті оскаржуваної ухвали.

Так, зазначені апелянтом ризики були враховані слідчим суддею, у зв`язку з чим оскарженою ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок утриматись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та особами, яким він сприяв у виготовленні та отриманні свідоцтв про проходження підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв, посвідчення водія певної категорії та медичних довідок.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 23 березня 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Хмельницької області без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4