Справа №295/1930/19
УХВАЛА
Іменем України

18.02.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника Державно-коопертивного проектно-вишукувального інституту «Житомирагропроект» про скасування арешту майна по кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник 05.02.2019 року звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на нежитлове приміщення по вул. Гоголівській, 4 у м. Житомирі загальною площею 5000 кв. м, що був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2015 року. В обгрунтування клопотання зазначено, що накладений арешт є формальним та таким, в якому відпали правові підстави для арешту, оскільки постановою органу досудового розслідування від 29.11.2018 року кримінальне провадження № 0003210 від 20.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,в рамках якого накладався арешт, закрито.
В судове засідання представник Державно-коопертивного проектно-вишукувального інституту «Житомирагропроект» не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання в його відсутності.
Слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, та додані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003210, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2015 року накладено арешт на нежитлове приміщення по вул. Гоголівській, 4 у м. Житомирі загальною площею 5000 кв. м.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно постанови слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 29.11.2018 року кримінальне провадження № 0003210 від 20.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в рамках якого накладався арешт, закрито.
За таких обставин, коли особа, відносно майна якої застосовано арешт, не є підозрюваним, особою, яка в силу закону не несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або неосудної особи, слідчий суддя вважає необхідним скасувати застосовані заходи забезпечення.

Аналізуючи надані докази, слідчий суддя вважає, що при розгляді даного клопотання знайшла своє підтвердження обставина, що в подальшому в застосуванні заходу накладення арешту відпала потреба, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про скасування арешту з майна оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 5000 кв. м, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1