Справа № 128/3222/17
Провадження №11-кп/801/142/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000397, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 09.09.2017, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комарів, Вінницького району Вінницької області, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
09.09.2017 біля 15:00 водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою сполученням м. Вінниця - м. Немирів, в напрямку м. Немирів, неподалік с. Комарів, Вінницького району, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відволікся від керування, внаслідок чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги де наїхав на дерево.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди та пасажирка даного автомобіля ОСОБА_10 отримала, тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №746 від 05.10.2017 року ОСОБА_11 під час дорожньо-транспортної пригоди отримав слідуючі тілесні ушкодження: політравма у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудей, закритої травми живота, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та які призвели до смерті останнього. Між смертю ОСОБА_11 та політравмою наявний причинний зв`язок.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1342 від 15.11.2017 року ОСОБА_10 під час дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, компресійного перелому 5-го грудного хребця, з порушенням функції спинного мозку, закритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки - множинних переломів ребер, перелом грудини, розрив правої легені, забій серця, перелом правої ключиці, перелом правої лопатки, які зумовили травматичний шок III - го (важкого) ступеню). Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент спричинення та супроводжувалися загрозливими для життя явищами.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №737 а від 06.10.2017 року, в даній дорожній обстановці, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 забезпечувалася відповідністю його дій вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Згідно висновку авто-технічної експертизи №827 а від 06.11.2017, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця з`їзду з дороги шляхом термінового гальмування. У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.
Водій ОСОБА_8 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 2.9 - Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення водієм ОСОБА_8 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_11 та заподіянням потерпілій ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року. Просять призначити менш суворе покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст. 286 КК України, та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання, не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливе через суворість, оскільки обвинувачений вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, відшкодував завданий матеріальний збиток.
В апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року. Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Крім того, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 щодо стягнення матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок злочину до Моторно-транспортного страхового бюро України задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні вироку судом призначено покарання ОСОБА_8 , яке не є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння грубо порушив Правила дорожнього руху, що призвели до тяжких наслідків, шкоду відшкодував частково, шкода заподіяна потерпілій ОСОБА_10 взагалі не відшкодована. Крім того, твердження суду про те, що пред`явлення потерпілим вимоги до МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди є передчасними, оскільки невстановлена сума відшкодування є упередженими, так як сума та розмір завданої шкоди встановлена в судовому порядку та підтверджена належними доказами.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримав доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити їхні апеляційні скарги з підстав, викладених в них, при цьому заперечили проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 .
Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються.
Стосовно доводів апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 в частині порушення норм кримінального закону при призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суди повинні суворо дотримуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарань, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Окрім наведеного відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи», чого суд першої інстанції не дотримав.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався; вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, вину визнав, не має негативної характеристики за місцем проживання, частково відшкодував шкоду одному з потерпілих, тому виправлення обвинуваченого можливе не призначаючи йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією статті 286 ч.2 КК України, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства.
За наведених обставин призначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій частин статті, суд вважає достатнім, справедливим та виправданим для виправлення і перевиховання обвинуваченого. Крім того, судом першої інстанції за грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, у відповідності до вимог Закону вірно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на максимальний строк, передбачений санкцією ст.286 ч.2 КК України.
Крім того не підлягає задоволенню апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 в частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_10 щодо стягнення матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок злочину до Моторно-транспортного страхового бюро України, оскільки на підставі пункту 331.1 стаття 331Закону водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити МТСБУ про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.
Невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом, може стати підставою для відмови у здійсненні регламентної виплати, якщо це призвело до неможливості МТСБУ встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розміру заподіяної шкоди (підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 закону).
Як вбачається з матеріалів справи потерпіла ОСОБА_10 звернулася до МТСБУ з вимогою щодо відшкодування шкоди в порядку регламентних виплат 24.01.2018 Згідно відповіді МТСБУ від 19.02.2018 потерпілій запропоновано подати ряд документів на підтвердження шкоди, стану здоров`я, і кінцевий результат є пов`язаним з постановленням вироку суду.
Згідно відповіді МТСБУ на заяву ОСОБА_12 від 24.05.2018 потерпілій також запропоновано подати ряд документів на підтвердження шкоди, стану здоров`я, і кінцевий результат є пов`язаним з постановленням вироку суду.
Таким чином, враховуючи відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 укладеного страхового полісу на час ДТП, безпосередня відповідальність на МТСБУ може бути покладена лише після відповідного визначення винних дій особи, з вини якої було скоєно кримінальне правопорушення та надання МТСБУ відповідного переліку документів, що підтверджують право на отримання відшкодування. Відомостей про отримання МТСБУ вказаних документів суду сторонами потерпілих не подано.
За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року у кримінальному провадженні №0000397, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 09.09.2017 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: