ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/25845/18

21.03.2019 року Херсонського міського суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0003535 від 10.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженої, уродженки м. Ялти АР Крим, українки, громадянки України, маючу середню спеціальну освіту, не працевлаштованої, утриманців не маючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 09.12.2018 року близько 20:10 години, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та метою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з дивану, розташованого у кімнаті вказаного будинку, викрала майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказаний період часу знаходилась у будинку за вищевказаною адресою, а саме: мобільний телефоном LENOVO С2 (К10а40) у корпусі білого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №3682-МТ від 27.12.2018 складає 1450 грн, після чого близько 23:30 години покинула місце вчинення місце скоєння злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиросердечно розкаялась, пояснила, що дійсно 09.12.2018 року близько 20:00 години, знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 у спільного знайомого з потерпілою, в цьому ж будинку з дивану, який знаходився в кімнаті викрала мобільний телефоном LENOVO С2 білого кольору, після чого близько 23:30 години вона вийшла з будинку та пішла до себе додому з викраденим телефоном, який належав потерпілій ОСОБА_6 . Мобільний телефон потерпілій повернула, просила суд затвердити угоду укладену між нею та потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачена повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду, оскільки повернула їй мобільний телефон LENOVO С2 (К10а40) у корпусі білого кольору, який вона вкрала в неї 09.12.2018 року на вечірці в їх спільного знайомого, де вона також була за адресою: АДРЕСА_3 .Також просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченою, яку без тиску на добровільних засадах уклала з нею.

27.12.2018 року у даному кримінальному проваджені між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення,

Таким чином, зміст укладеної угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважав, що угода відповідає норман законодавства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27.12.2018 року у кримінальному провадженні №0003535 від 10.12.2018 рокуміж потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати винуватою ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №3682-МТ від 27.12.2018 року в сумі 286,00 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон LENOVO С2 (К10а40) у корпусі білого кольору з прозорим силіконовим чохлом вважати повернутим.
Вирок може бути оскаржений в Херсонський апеляційний суд в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

СуддяОСОБА_1