Ухвала іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ
справа № 494/1000/14-к
провадження № 51-3009км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2017 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Березівський районний суд Одеської області постановою від 25 січня 2016 року залишив без задоволення скаргу засудженого ОСОБА_5 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 .
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 15 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив частково, зазначену постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року скасував, а провадження за його скаргою на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи закрив.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) ухвалою від 15 лютого 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнив, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року скасував, а матеріали за його скаргою на вказану постанову прокуратури від 09 червня 2009 року направив на новий апеляційний розгляд.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив частково, постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року скасував, а провадження за його скаргою на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 закрив.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, ставить вимогу про скасування оскарженої ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд.
Вважає, що апеляційний суд не виконав вказівок суду касаційної інстанції і безпідставно закрив провадження за його скаргою на постанову прокуратури про відмову у порушенні кримінальної справи.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні засуджений підтримав касаційну скаргу, посилаючись на необхідність скасування оскарженої ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд, прокурор ОСОБА_4 також вважала за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 399 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК 1960 року) вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання чи досудового слідства при додатковому розслідуванні та для суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.
Згідно з ч. 2 ст. 236-2 КПК 1960 року суддя витребує матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи, знайомиться з ними і повідомляє прокурора та особу, яка подала скаргу, про час її розгляду. В разі необхідності суддя заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу.
З матеріалів кримінальної справи видно, що Березівський районний суд Одеської області постановою від 25 січня 2016 року залишив без задоволення скаргу засудженого ОСОБА_5 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо працівника Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_6 , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що скарга ОСОБА_5 на ту саму постанову прокуратури від 09 червня 2009 року вже була розглянута і Березівський районний суд Одеської області постановою від 25 грудня 2015 року відмовив у її задоволенні.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 15 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив частково, зазначену постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року скасував, а провадження за його скаргою на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи закрив, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що оскарженої постанови прокуратури від 09 червня 2009 року не існує.
При цьому судом апеляційної інстанції були витребувані та досліджені, зокрема, відмовні матеріали № 100-пр-06 та 17/384-03 прокуратури Березівського району Одеської області, копії матеріалів справ Березівського районного суду Одеської області № 494/966-13к та Приморського районного суду м.Одеси № 522/30504/13к.
Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в якій посилався на безпідставність висновку цього суду про те, що не існує постанови прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6
15 лютого 2017 року в судовому засіданні у ВССУ прокурор підтримав касаційну скаргу ОСОБА_5 та надав копію постанови старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 12 березня 2016 року, відповідно до якої заяви ОСОБА_5 на дії співробітників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області вже були розглянуті, за результатами їх розгляду останнє рішення прийнято 09 червня 2009 року, на підставі п. 2 ст. 6 КПК 1960 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка прокуратурою Одеської області та судом не скасовувалась.
Врахувавши викладене, суд касаційної інстанції констатував, що апеляційний суд постановив рішення без ретельного вивчення всіх матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_5 , чим порушив вимоги ст. 236-2 КПК 1960 року та дійшов передчасного висновку про відсутність відповідної постанови прокуратури від 09 червня 2009 року. ВССУ ухвалою від 15 лютого 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнив, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року скасував, а матеріали за його скаргою направив на новий апеляційний розгляд.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив частково, постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року скасував, а провадження за його скаргою на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову у порушенні кримінальної справи закрив, оскільки дійшов висновку, що зазначена постанова від 09 червня 2009 року прокуратурою Березівського району Одеської області не приймалась.
При цьому всупереч положенням ст. 236-2 КПК 1960 року жодні матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи за заявою ОСОБА_5 , зокрема й ті, на які вказував суд касаційної інстанції в ухвалі від 15 лютого 2017 року, апеляційний суд не витребував.
Таким чином, усупереч вимогам ст. 399 КПК 1960 року апеляційний суд знехтував вказівками касаційного суду, не врахував підстав скасування попередньої ухвали і, розглядаючи справу, знову порушив вимоги ст. 236-2 КПК 1960 року та дійшов передчасного висновку про відсутність відповідної постанови прокуратури від 09 червня 2009 року.
Допущені судом апеляційної інстанції порушення кримінально-процесуального закону є істотними і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, відповідно до п. 7 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК 2012 року) оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.
Згідно з п. 15розділу XI «Перехідні положення» КПК 2012 року (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали апеляційного суду від 30 березня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення, скарги на постанови органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи та про закриття кримінальної справи, а також на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як і апеляційні та касаційні скарги на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду таких скарг, мають розглядатися судом у порядку, що діяв до набрання чинності КПК 2012 року, тобто у порядку, визначеному КПК 1960 року.
З матеріалів справи видно, що апеляційний суд, постановивши ухвалу від 30 березня 2017 року, керувався, у тому числі, положеннями КПК 2012 року, тобто нормами закону, які відповідно до розділу ХІ «Перехідні положення» КПК 2012 року не мав права застосовувати, що також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням викладеного, ухвала апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого суду необхідно розглянути справу відповідно до положень КПК 1960 року, повною мірою врахувати та виконати вказівки касаційного суду, повно і всебічно перевірити викладені в скаргах ОСОБА_5 доводи, дати їм належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись, пунктами 7, 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК 2012 року, статтями 394-396 КПК 1960 року та § 3 Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2017 року скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3