В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2018 Справа №607/16894/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004244 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із вищою освітою, ПП, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 27 грудня 2016 року близько 23 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у громадському місці - в приміщенні РК «Марципан», що на вул.М.Кривоноса, 2, у м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, реалізовуючи який він тоді ж і там же, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян, під малозначним приводом розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого безпричинно наніс останньому близько 5-ти ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя голови та тулуба останнього, чим спричинив наведеному потерпілому фізичний біль, в процесі чого також пошкодив належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 5s», чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 3766,67 грн., а також в результаті цього грубо порушив громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різни сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок, дотримання правил поведінки в громадському місці.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, в якого на утриманні двоє малолітніх дітей, його вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повне добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Таким чином, суд з врахуванням фактичних обставин справи, наведених вище пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих та особи винного вважає, що вони є винятковими та такими, що дають можливість суду при призначенні покарання за статтею обвинувачення застосувати положення ч.1 ст.69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті обвинувачення, а саме у виді штрафу зі стягненням в дохід держави.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-887/17 від 21 грудня 2017 року, вартість якої в сумі 395,48 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №6-887/17 від 21 грудня 2017 року в сумі 395, 48 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1