справа № 732/1920/18
провадження № 1-кп/732/28/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження № 0000405 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карачин Виноградівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, працюючого доярем у СТОВ Віра, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2018 року, близько 08 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, у ході раптово виниклих, через конфлікт на побутовому грунті, неприязних відносин з ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком по правій нижній частині тулубу, в результаті чого завдав йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому дев`ятого ребра справа, яке згідно висновку експерта № 92 від 28.11.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, дав детальні послідовні показання, підтвердив, що 07 листопада 2018 року, близько восьмої годині ранку прибув до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 . Він бажав поговорити з потерпілим з приводу неправомірної поведінки останнього. Потерпілий спав, на прохання підвестись не відреагував, висловив образливі слова в його бік та, лежачи на дивані, відвернувся від нього. Розлютившись, він умисно вдарив ОСОБА_5 кулаком в область ребер. Завдаючи удар, він не бажав спричинити потерпілому перелом ребра, про наслідки удару в момент його завдання не думав, оскільки був обурений поведінкою потерпілого. Вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю, висловлює жаль з приводу наслідків його дій, кається. З потерпілим примирився.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань суду не надав.
Окрім визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується іншими наданими стороною обвинувачення доказами, в тому числі заявою потерпілого про вчинення злочину, висновком судово-медичної експертизи № 92 від 28.11.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого від 30.11.2018 року.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, показання обвинуваченого, які він надав суду, з урахуванням того, що факт завдання тілесних ушкоджень, їх характер, локалізацію та ступінь тяжкості, встановлені під час розслідування кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, а також кваліфікація його дій, не оспорюються, а також з урахуванням доказів, досліджених судом, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 122 КК України, як вчинення умисних дій, які виразилися у завданні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину - вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, відповідно до ст. 12 КК України - є злочином середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу винного, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено довідкою Городнянської центральної районної лікарні від 26.11.2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 працює доярем в СТОВ «Віра», за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, про що свідчать характеристики Вихвостівської сільської ради від 22.11.2018 року та СТОВ «Віра» від 20.11.2018 року.

До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не притягувався, злочин вчинив вперше.

Обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю, давав правдиві, послідовні показання - це суд розцінює як пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Встановивши наявність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді обмеження волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, та про можливість його виправлення без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у справі не застосовувався та підстав для його застосування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1