УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ?

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» - адвокат ОСОБА_3 в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 19.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2018 накладено арешт на «газ природній» який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» та який зберігається у підземному сховищі газу (ПСГ) ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 1 986,426 тис.куб.м.

В обґрунтування доводів заявник зазначає, що представник товариства не був присутній при розгляді клопотання про арешт майна, а тому судом не були враховані його доводи, також те жодній посадовій особі ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» про підозру не оголошено, у слідчих відсутні докази, що спірне майно є предметом кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом або отримані в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на зазначене, заявник просив скасувати накладений арешт, оскільки арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав. Зазначив, ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» є законним власником спірного майна, подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження блокує діяльність товариства, призводить до зриву контрактів, що має наслідком застосування штрафних санкцій до підприємства.
Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив відмовити у задоволенні в повному обсязі. При цьому підтвердив, що на даний час ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» в адміністративному порядку оскаржує податкове повідомлення-рішення.
Заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2018 задоволено клопотання старшого слідчого 1-го ВРКП СУ ФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000053 та накладено арешт на «газ природній», який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» та який зберігається у підземному сховищі газу (ПСГ) ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 1 986,426 тис.куб.м.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що спірне майно відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки вказаний газ є предметом кримінального правопорушення, одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, крім того зазначене майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні та в подальшому може підлягати конфіскації.

Положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто у даному випадку застосовано положенняч.2 ст.170 КПК України за яким арешт накладено з метою збереження речових доказів, оскільки зазначене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні 0000053 та в подальшому може підлягати конфіскації.

При цьому, чинним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

З наведеного витікає, що певне майно підлягає арешту лише у разі, якщо воно відповідає переліченим вище вимогам та свідчить про обставини вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя має можливість встановити наявність у кримінальному провадженні певних обставин виключно з матеріалів поданого клопотання, на його ініціатора і покладається відповідний обов`язок.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя при постановленні ухвали виходив виключно з матеріалів, наданих ініціатором клопотання без врахування доводів володільця майна, оскільки питання про арешт спірного майна вирішувалося у відсутності останнього на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.
При розгляді клопотання про скасування арешту по суті, встановлено нові обставини, які спростовують твердження слідчого, що спірне майно має ознаки речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в період січня-березня 2018 року між ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» та іншими контрагентами були укладені Договори купівлі-продажу природного газу, де ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» взяв на себе зобов`язання передати у власність контрагентам («Оптовим покупцям») природний газ у відповідному порядку та встановлені чіткі строки.

На підтвердження зазначених обставин до клопотання долучено копії відповідних Договорів купівлі-продажу та Додаткових угод до них, які в сукупності підтверджують право власності на спірне майно за ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» та доводять, що спірне майно отримане в результаті здійснення законної господарської діяльності.
Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на законі та у сукупності спростовують твердження слідчого, що спірне майно,відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу, а тому воно не є доказом та предметом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

В судовому засіданні слідчим ОСОБА_4 підстав щодо обґрунтованості накладеного арешту, окрім зазначених у клопотанні про арешт майна, не наведено, так само не надано нових доказів, які б виправдовували саме такий спосіб втручання у право власності володільця майна та не обґрунтовано пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000053. Іншого протилежною стороною не доведено.

Поряд з тим, адвокатом зазначено, а слідчим підтверджено, що наразі ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» в адміністративному порядку оскаржує податкове повідомлення-рішення, тобто спірні питання врегульовуються в порядку, встановленому ст. 56 Податкового кодексу України, отже подальше застосування арешту майна може призвести до негативних наслідків у вигляді обмеження діяльності товариства та застосування штрафних санкцій.
Отже, зважаючи на наявність нових даних, які не були відомі підчас прийняття рішення про арешт спірного майна, недоведеність причетності ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» до вчинення злочину в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає не співмірним застосування накладеного арешту та приходить до висновку, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання представника ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2018 на майно, а саме: «газ природній» який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» () та який зберігається у підземному сховищі газу (ПСГ) ПАТ «Укртрансгаз» () у розмірі 1 986,426 тис.куб.м..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2018

Слідчий суддя