Провадження №1-кп/761/1210/2019
В И Р О К
іменем України
15 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 181 001 000 067 50, внесеного 20.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, працює механіком по ліфтам ПМХ «Лифтмонтаж», раніше не судимий, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 19.06.2018 року приблизно о 19 год., керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос» д. н. НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі руху по вул. Щербаківського зі сторони просп. Перемоги в напрямку вул. Кирпоноса та наближався до ділянки біля будинку № 1/8 по вул. Щербаківського в м. Києві.

В цей же час в крайній лівій смузі руху попутного напрямку з метою пропустити пішоходів, що рухались по нерегульованому пішохідному переходу зупинився автомобіль «Мазда» д. н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, ОСОБА_3 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, та допустив зіткнення передньої частини керованого ним автомобіля та задньої частини автомобіля «Мазда» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який зупинився попереду.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, пасажирка керованого ним автомобіля потерпіла ОСОБА_7 в результаті зіткнення транспортних засобів отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча: уламковий перелом по довжині проксимальної третини діалізу і великого горбика голівки плечової кістки, що відноситься до середнього ступеня тяжкості.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Деу Ланос» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 порушив п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України:

-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

-п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

-п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце та обставини вчинення злочину.

Надав показання, в яких зазначив, що він 19.06.2018 року у вечірній час доби керував автомобілем «Деу Ланос» д. н. НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі руху по вул. Щербаківського зі сторони просп. Перемоги в напрямку вул. Кирпоноса. В цей же час в крайній лівій смузі руху попутного напрямку з метою пропустити пішоходів, що рухались по нерегульованому пішохідному переходу зупинився автомобіль «Мазда». Він застосував гальмування, однак допустив зіткнення з автомобілем «Мазда», який зупинився попереду, внаслідок зіткнення, пасажирка його автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом, посилаючись на те, що працює в аварійній службі та його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом. Визнав цивільний позов заявлений потерпілою у повному обсязі. Зазначив, що до цього часу не відшкодував витрати на її лікування з огляду на те, що його відповідальність перед третіми особами застрахована та страхова компанія за рішенням суду повинна відшкодувати усі визначені вироком витрати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, сприяння суду.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, виховує двох малолітніх дітей 2016 та 2018 року народження, працює, позитивно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває, а тому уважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за вчинений злочину в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнивши його від призначеного основного покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, визначені ч.1 ст.76 КК України.
Застосовуючи ст.75 КК України суд уважає, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з огляду на тяжкість вчиненого злочину, дані, що характеризують особу та наявність пом`якшуючих обставин.
Приймаючи рішення щодо застосування додаткового покарання суд виходив з того, що хоча тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало, він визнав вину та розкаявся у вчиненому, втім заподіяну шкоду потерпілій не відшкодував.

Підлягає задоволенню цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 та стягненню з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди у розмірі 27021,72 грн. та моральної шкоди в розмірі 26 000 грн.
Вказаний позов є законним та обґрунтованим.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей же орган про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі розмірі 27021,72 грн. та моральної шкоди в розмірі 26 000 грн., а всього 53021,72 грн.
Речові докази: автомобілі, що передані під зберігальну розписку АА0023 ІК «Мазда» - залишити власнику ОСОБА_6 , автомобіль ДЕУ Ланом НОМЕР_1 власнику ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: