Справа № 645/3492/18
Провадження №1-кп/645/546/18
УХ В А Л А
іменем України

11 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

В ході судового розгляду вищевказаного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання послався на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ст.177 КПК України.
Захисник та обвинувачений проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, про які зазначив прокурор, визнання обвинуваченим своєї вини та його щире каяття.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст..331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням строни обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Дослідивши матеріали наданого кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд вбачає наявність розумної підозри відносно обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
Згідно матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте він самовільно змінив своє місце проживання та перебував у розшуку, внаслідок чого на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.06.2018 р. відносно ОСОБА_5 запобіжний захід було змінено на тримання під вартою.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сферф обігу наркотичних засобів , за який передбаченого покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, судове слідство триває, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого його слід утримувати під вартою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою та відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту про його зміну на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст..5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, продовжуючи ОСОБА_5 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, вважає за необхідне кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись статтями 132, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 199, 315 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08.02.2019 р.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: