Справа № 455/23/18
Провадження № 1-кп/455/41/2019
ВИРОК
Іменем України
20 березня 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_4 (с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області), має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_3 30 вересня 2017 року, приблизно о 16 годині 35 хвилин, керуючи саморобним вантажним автомобілем на базі «Газ-66», в салоні якого перевозив пасажирів: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , рухаючись в напрямку до с. Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області, при проїзді залізничного переїзду 108 + 078 перегону Стрілки-Ясениця-Замкова Старосамбірськото району Львівської області, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) /надалі Правил/, знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.10 Правил (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), та підпункту «б» п. 2.3, а також п. 20.2 (під`їжджаючи до переїзду, а також, починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положеннями шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд ( локомотив, дрезина ); п. 20.3 (для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою № 1.12 ( стоп-лінією ), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки); підпункт «в» пункту 20.5 (рух через залізничний переїзд забороняється, якщо увімкнений заборонений сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від положення шлагбаума), що виразилося в тому, що водій механічного транспортного засобу ОСОБА_3 , під`їжджаючи до регульованого залізничного переїзду, обладнаного пристроями переїзної сигналізації, не здійснивши зупинку транспортного засобу перед ним та заздалегідь не переконавшись у безпечності здійснення проїзду через вказаний залізничний переїзд, виїхав на залізничний переїзд, де здійснив зіткнення з електропоїздом сполучення «ЛЬВІВ-СЯНКИ».

Внаслідок порушення Правил водієм ОСОБА_3 , пасажири, що знаходилися в салоні саморобного вантажного автомобіля на базі «ГАЗ-66», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження та являються небезпечними для життя в момент заподіяння.

Водій ОСОБА_3 , як учасник дорожнього руху, порушив вимоги: пунктів 1.3, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка») підпункт «б» пункту 2.3, пунктів 20.2, 20.3, підпункт «в» пункту 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями) і дані порушення є у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю в інкримінованому йому порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, дав правдиві свідчення, жалкував про вчинене, негативно оцінив злочин, та показав, що, дійсно, 30.09. 2017 року, біля 16 години 35 хвилин, він перевозив ліс на саморобному вантажному автомобілем на базі «Газ-66», йому допомагали вантажити ліс на автомобіль ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а в подальшому, вони їхали з ним в салоні його саморобного автомобіля в напрямку до с. Ясениця-Замкова, при проїзді залізничного переїзду він створив дорожньо-транспортну пригоду, так як був не уважний, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не керувався світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також не переконався в тому, що не наближається поїзд. Їхав з малою швидкістю, оскільки автомобіль був завантажений лісом. Електропоїзд вдарив його автомобіль в задню частину кузова зі сторони пасажирів, внаслідок чого автомобіль відкинуло в сторону, потерпілі отримали тяжкі тілесні ушкодження. Потерпілим відшкодував матеріальну та моральну шкоди, вони претензій до нього не мають. Просив його суворо не карати, не позбавляти волі. Також просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, так як це позбавить його сім`ю джерел доходу, сім`я опиниться в тяжкому фінансовому стані, оскільки він працює водієм, його робота пов`язана з постійним водінням транспорту, дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до шестирічного віку.

Обвинувачений винність свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового провадження не оспорювалися обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст скоєного, в учасників судового провадження відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, обмежив вивчення обставин справи допитом обвинуваченого, з`ясування в потерілих питання щодо відшкодування їм шкоди обвинуваченим та наявності будь-яких претензій до нього, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу, та документів, що стосуються речових доказів, вартості проведеної експртизи, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю в порушенні вимог пунктів пунктів 1.3, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), підпункт «б» пункту 2.3, пунктів 20.2, 20.3, підпункт «в» пункту 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями), що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.

З доповіді Старосамбірського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відомо, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обираючи покарання винному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.89), одруженого (а.с.101), має на утриманні двоє неповнолітніх дітей (а.с.88, 90, 99, 100), працюючого (а.с.116), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.92), вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.91).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування до винесення судом вироку матеріальної та моральної шкоди потерпілим, про що в суді потерпілі не заперечували, та те, що злочин вчинено ним вперше.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знаходить.

А тому при таких обставинах, враховуючи прохання потерпілих не карати суворо, не позбавляти волі обвинуваченого, відсутність у них жодних претензій щодо відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, так як шкода ним їм відшкодована, беручи до уваги, що обвинувачений працює водієм, тобто, що його робота тісно пов`язана з роботою керування транспортом, що є основним доходом його сім`ї, та позбавлення такого приведе сім`ю в скрутне матеріальне та фінансове становище, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому призначає ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, яка є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 100 КПК України речовий доказ - саморобний вантажний автомобіль на базі «ГАЗ-66» без номерного знаку, який переданий на відповідальне зберігання начальнику ДП «Львівський облавтодор» філія Турківський райавтодор, який розташований в с. Стрілки, вул. Шевченка, №98, Старосамбірського району Львівської області, повернути його власнику - ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи №1/1390 від 07.11.2017 року 1237 гривень 00 копійок, стягнути з обвинуваченого в користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 /два/ роки, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - саморобний вантажний автомобіль на базі «ГАЗ-66» без номерного знаку, який переданий на відповідальне зберігання начальнику ДП «Львівський облавтодор» філія Турківський райавтодор, який розташований в с.Стрілки, вул.Шевченка, №98, Старосамбірського району Львівської області, повернути його власнику - ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи №1/1390 від 07.11.2017 року 1237 (одну тисячу двіста тридцять сім) гривень 00 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1