Номер провадження: 11-кп/813/941/19
Номер справи місцевого суду: 495/9648/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладачів ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , в межах розглядуапеляційної скарги прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001262 від 29.04.2018 року, відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,-

встановив:

оскарженою ухвалою районного суду від 25.03.2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001262 від 29.04.2018 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам п.п, 2,3,5 ч.2 ст.291 КПК України.

Крім того, обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт містить посилання на прізвище особи ОСОБА_14 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, а формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , у вчиненні злочину передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, недвозначно вказує на співучасть іншої, конкретизованої в обвинувальному акті особи, у вчиненні вищевказаного злочину, який ставиться у вину ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , та є фактичною констатацією цього факту і, всупереч принципу презумпції невинуватості, безпідставно стверджує про причетність вказаної особи до вчинення зазначеного злочину, що з урахуванням вимог КПК України та практики Європейського суду, порушує права, свободи та інтереси іншої особи, прізвище якої розкрито в обвинувальному акті.
Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 направити до Білгород-Дністровського міськрайонного суду для проведення підготовчого судового засідання, посилаючись на те, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є надуманими та безпідставними, а також судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. ст. 21, 28, 314 КПК України та наводить обгрунтування для прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
В судовому засіданні Одеського апеляційного суду прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 заявила клопотання пропродовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до двох місяців, посилаючись на те, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні двох умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, при цьому ОСОБА_10 не має міцних соціальних зв`язків на території України, є громадянином Азербайджану та зареєстрований на території РФ, а тому маються достатні підстави вважати, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від суду, адже після вчинення кримінального правопорушення він зник з місця події. Крім того, прокурор зазначає, що злочин вчинено із застосуванням насильства та існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів у суді або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити; захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Строк дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_10 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2019 року продовжено строк його тримання під вартою до 23.05.2019 року.
На час розгляду апеляційної скарги стороною обвинувачення оскаржується ухвала суду першої інстанції, якою обвинувальний акт повернутий прокурору в зв`язку з його недоліками, що обумовлює необхідність вирішення питання про запобіжний захід.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким, ризики, які були враховані судом першої інстанції при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, існувати не перестали. Зокрема, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , а також тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у скоєнні кримінальних правопорушень, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території України, вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, що застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам.
За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_10 у виді тримання під вартою.
Частинами першою третьою статті 199 КПК України визначений порядок вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Враховуючи той факт, що строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2019 року, закінчується 23.05.2019 року, що фактично унеможливлює вирішення цього питання, як на стадії виконання прокурором ухвали районного суду у разі залишення за результатами апеляційного розгляду ухвали в силі, так і районним судом у разі скасування ухвали та повернення обвинувального акта на новий розгляд до районного суду, а не вирішення цього питання може потягнути за собою нівелювання вимог КПК України щодо забезпечення заходів кримінального провадження, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 132, 177, 178, 183, 197, 199, 405 КПК України, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави.
Апеляційний суд вважає, що прокурор в судовому засіданні апеляційного суду довів, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 не зменшились і продовжують існувати, зокрема останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 12.07.2019 року.
Керуючись ст.ст. 199, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні №0001262 від 29.04.2018 року, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.07.2019 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4