справа № 631/1250/18
провадження № 1-кп/631/23/19
У Х В А Л А
31 січня 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 06.09.2018 року близько 17:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той момент також знаходився за вказаною адресою.
У вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за вищевказаною адресою, штовхнув останнього в результаті чого ОСОБА_4 впав на підлогу, після чого реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс приблизно 10 ударів руками й ногами по тулубу останнього, після цього витягнув ОСОБА_4 на подвір`я, де штовхнув останнього на землю та взявши до рук дерев`яний табурет наніс три удари в область лівого передпліччя та голови ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_7 наніс близько 20 ударів руками й ногами по голові та тулубу ОСОБА_4 та взявши до рук дерев`яну палицю довжиною 1 м 60 см, також наніс ОСОБА_4 три удари в область голови, заподіявши останньому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 43-НВ/18 від 10.10.2018 року у потерпілого ОСОБА_4 мали місце: множинні забійні рани волосяної частини голови та лівої верхньої кінцівки, крововиливи, садна на кінцівках та тулубі, відкритий уламковий перелом верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя, які були утворені внаслідок багаторазової дії тупих твердих предметів.
Відкритий перелом ліктьової кістки належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по ознакам тривалого розладу здоров`я, більше ніж 3 тижні (21 день), відповідно до п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6. Забійні рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але менше 21 дня, згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.2. «Правил судово-медичного
визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6. Крововиливи, садна відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6. До тілесних ушкоджень небезпечних для життя дані тілесні ушкодження не відносяться.
Крім того, 06.09.2018 року близько 17:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на той момент також знаходився за вказаною адресою.
У вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , взяв до рук дерев`яний табурет, яким наніс ОСОБА_5 удар в праве плече, після чого наніс удар дерев`яним табуретом в лобну частину голови, від якого останній впав, та вдарився потиличною частиною голови об цегляну стіну будинку, при цьому табурет розбився на частини, а ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 12-14/135-Важ/18 від 21.09.2018 року у потерпілого ОСОБА_5 мали місце: забійні рани на волосяній частині голови у потиличній області справа та лобній ділянці справа, синець на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині.
Забійні рани належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, що не є небезпечними для життя з моменту їх отримання. Синець відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6.
Крім того, 06.09.2018 року близько 17:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стала робити зауваження ОСОБА_7 з приводу нанесення ударів її співмешканцю ОСОБА_5 , на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, у зв`язку з чим у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тримаючи в руках дерев`яну ніжку від табурету, наніс нею один удар ОСОБА_6 в область голови, при цьому остання намагалась захиститися від удару лівою рукою, заподіявши їй тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 12-14/134-Важ/18 у потерпілої ОСОБА_6 мали місце: забійна рана на волосяній частині голови у тім`яній області зліва, синець на тлі набряку на внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині.
Забійна рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоровя тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, що не є небезпечними для життя з моменту їх отримання. Синець відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
31 січня 2019 року через канцелярію суду за вхідним № 711/19-вх надійшла заява від потерпілого ОСОБА_4 відповідно до якої останній просив закрити провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України у зв`язку із тим, що він відмовляється від обвинувачення та не має до нього претензій.
Крім того, 31 січня 2019 року за вхідними № 710/19-вх та № 709/19-вх від потерпілих ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 надійшли заяви про закриття кримінального провадження у відношення ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із їх відмовою від обвинувачення.
Під час підготовчого судового засідання потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали подані ними клопотання, просили закрити провадження по даній кримінальній справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, вказавши, що їх рішення є добровільним та беззаперечним, наслідки такої відмови їм відомі.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку про необхідність закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа є справою приватного обвинувачення, а потерпілі в таких справах самостійно вирішують питання підтримувати таке обвинувачення в суді або ні. Також прокурор зазначила, що оскільки потерпілі у судовому засіданні підтримали свої клопотання про закриття провадження, у зв`язку із їх відмовою від обвинувачення, які є їх добровільним рішенням, підстав для відмови у закритті провадження по справі відповідно п. 7 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, не має.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні вважали за можливе закрити провадження у справі, оскільки потерпілі відмовились від підтримання обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття провадження.
Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілих, обвинуваченого та його захисника, суд вирішуючи питання про можливість закриття провадження у справі виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії приватного обвинувачення.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України.
В силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого у справах приватного обвинувачення належить його право на відмову від обвинувачення.
У відповідності до положень ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Із матеріалів справи встановлено, що реалізуючи своє право відмовитися від обвинувачення потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 через канцелярію суду до початку судового розгляду справи надані заяви про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні суд з`ясувавши позицію кожного із потерпілих окремо, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо їх бажання відмовитися від обвинувачення, на що потерпілі кожні окремо зазначили, що їх рішення є добровільним та свідомим, прийнятим без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, а також розуміння ними наслідків закриття кримінального провадження,прийшов до висновку, що відмова потерпілих від обвинувачення відповідає їх дійсному бажанню.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Таким чином, обов`язковим наслідком відмови потерпілого від обвинувачення відповідно до приписів ч. 4 ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України, є закриття кримінального провадження
Відповідно до ч. 6 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. 26, ч. 1 та ч. 11 ст. 31, ч. 2 ст. 35, ч. 2 ст. 110, ст.ст. 128, 134 138, ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 291, ст. ст. 314-316, 369, 372, ч. 2 ст. 392, ч. 1 ст. 477, ч. 5 ст. 532, ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Заяви потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семі днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1