УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000727 від 11.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту з метою конфіскації майна, як виду покарання, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0048, площею 0,0616 га, будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на гаражне приміщення № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначає слідчий у клопотанні, 28.03.2019, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Далі, відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яким передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тобто є наявні достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у вигляді конфіскації майна, як виду покарання.
Слідчий просив клопотання задовольнити.

Власник майна та його представник щодо задоволення клопотання заперечували.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також, відповідно до ч.2 ст.171 КПК у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені, з-поміж іншого, підстави та мета згідно з положеннями статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Для реалізації встановленої законом мети, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2019 року, в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва відмовив в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з необґрунтованою підозрою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стаді досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.
Таким чином, на переконання слідчого судді, правових підстав для задоволення клопотання немає.
Керуючись вимогами ст. 116, 117, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000727 від 11.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1