№ 207/4535/18
№ 1-кп/207/289/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001379 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середньо-спеціальна, не працює, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.09.2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки. Вирок набрав законної сили 08.10.2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 07.11.2018 року о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 рухався по вул. Сурській в м.Кам`янське від магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Кам`янське пр. Свободи, 86 у напрямку вулиці М.Грушевського в м. Кам`янське, де біля будинку № 65 по вул. Сурській побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , у якого в правій руці знаходився мобільний телефон «ZTE BLADE А910». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону.

07.11.2018 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, підбіг ззаду до ОСОБА_6 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом ривку з правої руки потерпілого вирвав, тобто відкрито викрав належне останньому майно, а саме: мобільний телефон «ZTE BLADE А910», який було придбано в кінці жовтня 2018 року, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6119-18 від 05.12.2018 року складає 4960,60 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, місце скоєння злочину залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4960,60 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, уточнив свій цивільний позов та просив стягнути майнову шкоду у сумі 4960,60 грн., покарання обвинуваченому просив вирішити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Суду пояснив, що 07.11.2018 року він йшов по вул. Сурській в м. Кам`янське від магазину «АТБ» до вулиці М.Грушевського, де біля будинку № 65 по вул. Сурській побачив не знайомого йому чоловіка, у якого в руці знаходився мобільний телефон. Після чого, він підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та шляхом ривку з правої руки потерпілого вирвав, мобільний телефон «ZTE ВLADE А910», та втік з місця злочину. Цивільний позов визнав повністю в сумі 4960 грн. 60 коп., яка зазначена у висновку судово-товарознавчої експертизи. Просив суд розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєному також підтверджується матеріалами кримінального провадження:

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.12.2018 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення та фото таблицею до нього (ар.с.42-44);

-висновком судової товарознавчої експертизи № 6119-18 від 05.12.2018 року про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкту оцінки (ар.с.22-24), відповідно до якого вартість викраденого майна склала 4960,60 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, та остаточне - за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, т.б. за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2018 року.

Таке покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

При вирішенні питання щодо цивільного позову, суд приймає до уваги висновок про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкту оцінки (ар.с.42-44), відповідно до якого вартість викраденого майна склала 4960,60 грн., таким чином суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме в сумі 4960,60 грн.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 286,00 грн., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4960 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені при проведенні судової товарознавчої експертизи № 6119-18 від 05.12.2018 року у сумі 286 грн. 00 коп.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1