КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2018 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Узбекистан, громадянину Узбекистану, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, наявні ризики у його поведінці, на підставі чого прийшов до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Так, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 . Викладені в клопотанні слідчого доводи на підтвердження підстав для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, захисник вважає такими, що не підтверджуються матеріалами провадження. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, надані стороною обвинувачення докази є неналежними і недопустимими. Також, апелянт просить врахувати і дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації в місті Києві, міцні соціальні зв`язки, одружений, працює, у нього на утриманні перебуває хвора матір, раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався та позитивно характеризується. За таких обставин, адвокат вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є занадто суворим та не відповідає особі підозрюваного і тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Не погоджується ОСОБА_6 і з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для застосування підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Додатково апелянт зазначає, що в матеріалах провадження не вірно зазначено анкетні дані ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак просив залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а заявлені слідчим ризики, на час розгляду вказаного клопотання існували, і в сукупності з даними про особу підозрюваного свідчили про наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя дослідив доводи клопотання щодо обставин, які на час його розгляду перешкоджали завершенню досудового розслідування та врахував характер слідчих дій, що необхідно було провести.
З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за викладених у клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликала.

Що стосується посилань захисника на неналежність і недопустимість доказів, на яких ґрунтується підозра, то слід зазначити, що відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, в тому числі і надавати оцінку доказам з точки зору їх належності і допустимості. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє наскільки сукупність наданих йому матеріалів є достатньою, щоб вважати про ймовірність вчинення особою кримінального правопорушення.

Також, сукупність наданих суду матеріалів спростовує доводи апелянта щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки з них вбачається, що ризики, які були передумовою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час його продовження існували і, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не в змозі їм запобігти.

При цьому, до висновку про не можливість запобігання існуючим ризикам більш м`яким запобіжним заходам крім тримання під вартою, колегія судів приходить через призму практики Європейського суду з прав людини та обсягу досудового розслідування, який ще необхідно було провести на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

З урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії особливо тяжких, розміру покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, даних про особу підозрюваного, а саме його віку, стану здоров`я, характеру соціальних зв`язків, способу життя взагалі, зокрема, те, що ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави, дії, які останньому інкримінуються, відносяться до насильницьких злочинів і характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з приводу того, що стороною обвинувачення доведено, що на час розгляду клопотання жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є необґрунтованими.

Ті дані про особу підозрюваного, на які в своїй апеляційній скарзі посилається захисник, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу. Крім того, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги про безпідставність не визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Що стосується неправильності анкетних даних підозрюваного, то дану помилку можливо виправити шляхом їх уточнення, або виправлення описки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2018 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/69/2019 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1