Провадження № 11-кп/824/1206/18 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0004722 від 26.05.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Запрудка, Іванківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.10.2010 Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, 15.09.2011 постановою Іванківського районного суду Київської області скасовано іспитовий строк та призначено позбавлення волі строком на 3 роки;
- 04.04.2014 Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю 20 лютого 2018 року,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 4 місяці.
вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 25.05.2018 приблизно о 23 годині 10 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Бажана 30, побачили потерпілого ОСОБА_8 , який ніс у лівій руці барсетку чорного кольору. Так, ОСОБА_7 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, приблизно о 23 годині 15 хвилин підійшли ззаду до ОСОБА_9 , та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для здоровя потерпілого, нанесли останньому руками стиснутими у кулаки в область потилиці та лівої сторони обличчя удари від яких ОСОБА_9 відчув фізичний біль та впав на землю. Користуючись тим, що ОСОБА_9 лежить на землі та не може чинити опору, ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар ногою у ліву руку у якій знаходилася барсетка, після чого він вихопив барсетку, у середині якої знаходилися особисті речі ОСОБА_9 , та з місця вчинення злочину разом з невстановленою особою втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2 185 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій, вважав вирок незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просив призначити йому більш м`яке покарання враховуючи його щире каяття та визнання вини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до статті 12 КК України є умисним злочином проти власності і відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних тяжких злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі через нетривалий проміжок часу знову скоїв умисний злочин, посередню характеристику, також те, що останній не працевлаштований. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За таких обставин призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинений ним злочин за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Підстав для пом`якшення цього покарання у тому числі застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4