Справа № 504/2709/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001019 від 05.07.2018 року у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
представника СЮП ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
05.07.2018 біля 20 годині 15 хвилин під час перебування в торгівельній залі магазину «Бершка», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1 у ОСОБА_3 виник злочинний намір на таємне викрадення майна товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна».
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 діючи навмисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажа чоловічі кросівки, артикул - 42, вартістю 790 гривень 83 копійок без ПДВ та пройшов до примірочної кімнати магазину, де кросівки поклав до пакету.
Надалі ОСОБА_3 не розрахувавшись за вищевказаний товар, пройшов за лінію контролю та намагався покинути місце скоєння злочину, тим самим таємно викрасти вищезазначене майно і спричинити товариству з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна», матеріальну шкоду на загальну суму 790 гривень 83 копійок без ПДВ, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг по незалежним від його волі обставинам, так як був зупинений співробітниками служби охорони ТОВ «Бершка Україна», при виході з магазину.
Допитний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.
Дійсно, у нього 05.07.2018 біля 20 годині 15 хвилин під час перебування в торгівельній залі магазину «Бершка», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1, виник злочинний намір на таємне викрадення майна товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна».
Реалізуючи свій злочинний намір, він діючи навмисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажа чоловічі кросівки, та пройшов до примірочної кімнати магазину, де кросівки поклав до пакету.
Надалі він не розрахувавшись за товар, пройшов за лінію контролю та намагався покинути місце скоєння злочину, тим самим таємно викрасти майно і спричинити товариству з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна», матеріальну шкоду, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг по незалежним від його волі обставинам, так як був зупинений співробітниками служби охорони ТОВ «Бершка Україна», при виході з магазину.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень. Просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі, зазначив, що претензій матеріального характеру до неповнолітнього обвинуваченого у нього не має.
Беручи до уваги, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою, а також думку потерпілого, який претензій матеріального характеру на має, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , не пов`язаного з позбавленням волі та у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76,104 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат немає.

Речові докази:

- чоловічі кросівки передано під зберігальну розписку ОСОБА_9 ;

- комп`ютерний диск приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.369-371,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому , покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі;
На підставі ст.ст. 75,104 КК України - звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- чоловічі кросівки, які передано під зберігальну розписку ОСОБА_9 , вважати повернутими власнику;

- комп`ютерний диск, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1