06.03.2019 Провадження 1-кп/331/21/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2019 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/21/2019 за фактом скоєння ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.
В судове засідання не з`явився свідок ОСОБА_8 .
Судом на обговорення постановлено питання щодо доцільності встановлення стороні захисту розумного строку для надання доказів, оскільки кримінальне провадження перебуває в провадженні суду понад два роки і сторона захисту не може забезпечити явку свідка ОСОБА_8 .
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти встановлення строку на подання доказів, просили суд відкласти розгляд справи, надавши можливість забезпечити участь свідка у наступному судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_5 вважала за необхідне встановити стороні захисту строк для забезпечення свідка.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.
Так, з 30.08.2016 року в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України. В судові засідання неодноразово не з`являється свідок ОСОБА_8 , судові засідання відкладаються у тому числі у зв`язку з неявкою вказаного свідка.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на сторону захисту, проте обвинуваченим та захисником не вжито заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень про розумність строків.
Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити стороні захисту строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні до 12.03.2019 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 114, 372 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Встановити стороні захисту строк до 12 березня 2019 року для подання доказів у кримінальному провадженні за фактом скоєння ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: забезпечення явку свідка ОСОБА_8 .
Роз`яснити захиснику ОСОБА_6 вимоги ст. 382 КК України про кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3