ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000429 від 14.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, із вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 28.08.2017 по 08.11.2017 року, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Смоленська, 75, будучи зареєстрованим на сайті «mysw.info» з ім`ям « ОСОБА_6 », користуючись послугами Інтернет, мобільного оператору, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення та розповсюдження фотознімків порнографічного характеру, за допомогою свого мобільного телефону марки «Meizu» М3 Note, а також своєї сторінки на Інтернет сайті «mysw.info» за адресою в мережі Інтернет: «https://www.mysw.info/user/297429», діючи умисно, розмістив фотознімки порнографічного характеру, виготовлені ним раніше за допомогою фотокамери власного мобільного телефону, за місцем свого мешкання та у м. Львів. Після цього, ОСОБА_5 , порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між людьми, а також порушуючи ст.2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, став незаконно зберігати вказані зображення порнографічного характеру, для подальшого їх розповсюдження в мережі Інтернет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження зображень порнографічного характеру в мережі Інтернет, залишив скопійовані ним зображення порнографічного характеру до 17.04.2018 року на своїй сторінці в мережі Інтернет за адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у вільному доступі для кожного користувача сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим розповсюдив їх.

Під час огляду сторінок веб-сайту за адресою в мережі Інтернет « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було виявлено 4 зображення порнографічного характеру, розміщені користувачем веб-сайту «mysw.info» з ім`ям « ОСОБА_6 ».

Згідно з висновком експерта №31/15.1/71 від 30.03.2018 року, зображення, вилучені за результатом огляду веб-сторінок веб-сайту за адресою в мережі Інтернет «https://www.mysw.info/user/297429», які були надані на дослідження відносяться до творів порнографічного характеру.

13 грудня 2018 року між обвинуваченим та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
Сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. зі спеціальною конфіскацією знаряддя злочину мобільного телефону марки «Meizu» М3 Note.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину за ч.1 ст.301 КК України визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, передбачений ч.1ст. 301 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином, що відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. зі спеціальною конфіскацією знаряддя злочину мобільного телефону марки «Meizu» М3 Note.

Речові докази суду не надавались.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-мистецтвознавчої експертизи у сумі 1144,00 грн. та судових комп`ютерно-технічних експертиз на загальну суму 13 728,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 96.1 КК України, п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2018 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

Застосувати спеціальну конфіскацію. Примусово безоплатно вилучити у власність держави - знаряддя злочину - мобільний телефон марки «Meizu» М3 Note.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 13 728,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1