Справа № 573/364/19
Номер провадження 1-кс/573/167/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
14 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

представника СВ Білопільського ВП: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника власника майна: ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 повторно звернувся до суду з клопотанням, погодженим заступником керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Слідчий мотивує своє клопотання тим, що слідчим відділенням Білопільського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що до Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури надійшло звернення від громадянина ОСОБА_7 щодо незаконної діяльності автозаправочної станції торгової марки "MARSHAL", розташованої за адресою Сумська область, м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 «з», в результаті чого її діяльність несе загрозу для життя та здоров`я людей.

По вказаному факту відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за №0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України (а. с. 3).

В ході розслідування встановлено, що автозаправна станція торгової марки "MARSHAL", що розташована за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 «з» належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МІКС ОІЛ» , зареєстроване за адресою: Харківська область, м. Чугуєв, вул. Ватутіна, 23.

28 лютого 2019 року було проведено огляд автозаправочної станції торгової марки "MARSHAL" за адресою: Сумська обл., м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 «з». В ході проведення огляду будь які документи, що підтверджують законність діяльності автозаправочної станції були відсутні, зокрема відсутній дозвіл на початок будівельних робіт та сертифікат про введення в експлуатацію; договір оренди на земельну ділянку за адресою Сумська обл., м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 «з»; не надано акт здачі в експлуатацію протипожежної сигналізації; не надано дозволи на виконання робіт з підвищеною небезпекою й експлуатації обладнання з підвищеною небезпекою; не надано документи щодо навчання тощо. В ході огляду встановлено, що резервуар для скрапленого газу знаходиться на відстані 26,20 м. до автодороги Суми Путивль Глухів. Крім цього, в ході огляду було вилучено: резервуари для паливо мастильних матеріалів в кількості 9 шт. невстановленої ємкості та модифікації; резервуар для скрапленого газу в кількості 1 шт. невстановленої ємкості та модифікації; паливороздавальну колонку тип:4604.080/2/BLD/EL/UKR заводський №335/07; паливороздавальну колонку тип:4603.060/2/BLD/EL/UKR заводський №362/07; газороздавальну колонку невстановленої модифікації.

Отже, факти виявлені в ході огляду свідчать про грубе систематичне порушення правил безпеки під час виконання робіт, що відносяться до підвищеного рівня небезпеки з боку ТОВ «МІКС ОІЛ», що створює небезпеку загибелі людей та настання інших тяжких наслідків, так як поряд знаходяться автомобільна дорога.

За таких обставин під час досудового розслідування виникла необхідність експертного дослідження зазначеного обладнання та можливою необхідністю огляду вилученого майна експертом.

01 березня 2019 року до Білопільського районного суду направлено клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса М.С.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вилучене обладнання з автозаправної станції є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ.

Таким чином, вилучене під час огляду 28.02.2019 року обладнання ТОВ «МІКС ОІЛ» є речовими доказами по кримінальному провадженню.

Постановою слідчого від 28.02.2019 року вищевказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце зберігання: Сумська область, м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 « з».

Вищевикладені факти свідчать про грубе систематичне порушення правил безпеки під час виконання робіт, що відносяться до підвищеного рівня небезпеки з боку ТОВ «МІКС ОІЛ», що створює небезпеку загибелі людей та настання інших тяжких наслідків, так як поряд знаходяться автомобільна дорога.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий просить накласти арешт на зазначені вище майно, заборонивши користування, відчуження та розпорядження.

По даному кримінальному провадженню про підозру нікому не повідомлялося.

В судовому засіданні заступник начальника Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

В судовому засіданні заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 також клопотання підтримав.
Представник ТОВ «МІКС ОІЛ» - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на його необґрунтованість. Вказує на те, що відомості про злочин за ч. 1 ст. 272 КК України до ЄРДР було внесені безпідставно, оскільки у заяві жодним чином не йдеться про неправомірні дії ТОВ «МІКС ОІЛ», що становлять склад злочину за ч. 1 ст. 272 КК України. Слідчим не зазначено, про порушення яких саме правил безпеки йде мова, що створили небезпеку загибелі людей та настання інших тяжких наслідків. До товариства «МІКС ОІЛ» працівники поліції для з`ясування обставин про які йдеться у клопотанні не зверталися, жодних слідчих дій не проводилося. На даний час підозра нікому не пред`явлена, правова підстава для арешту майна відсутня, Крім того, майно, про арешт якого йдеться у клопотанні, у порушення вимог вимогам ст. 98 КПК України безпідставно визнано слідчим речовими доказами. Таким чином, вказаними незаконними діями щодо безпідставного накладення арешту на майно ТОВ «МІКС ОІЛ» суб`єкту підприємницької діяльності можуть бути спричинені значні матеріальні збитки.

Заслухавши учасників кримінального провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України.

Всупереч цих вимог, у поданому клопотанні не зазначені підстава та мета накладення арешту, як цього вимагає ст. 171 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини в своїх постановах від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації» та від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Судом встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України (а. с. 3).

28.02.2019 року було проведено огляд автозаправочної станції торгової марки "MARSHAL" за адресою: Сумська обл., м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 24 «з», в ході якого було вилучено: резервуари для паливо мастильних матеріалів в кількості 9 шт. невстановленої ємкості та модифікації; резервуар для скрапленого газу в кількості 1 шт. невстановленої ємкості та модифікації; паливороздавальну колонку тип:4604.080/2/BLD/EL/UKR заводський №335/07; паливороздавальну колонку тип:4603.060/2/BLD/EL/UKR заводський №362/07; газороздавальну колонку невстановленої модифікації (а. с. 15-21).

Постановою слідчого від 28.02.2019 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000033 (а. с. 14).

Таким чином, мотивуючи клопотання про накладення арешту на майно слідчий ОСОБА_6 посилався лише на те, що вилучене майно з автозаправної станції є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ по кримінальному провадженню.

Проте, викладені у клопотанні обставини в їх сукупності свідчить про те, що особа, яка подала клопотання поверхнево підійшла до питання оформлення клопотання про накладення арешту на майно, що, з урахуванням необґрунтованості клопотання про накладення арешту на майн, не підтверджене жодними доказами, а отже свідчить про те, що таке клопотання задоволенню не підлягає.
Таким чином в своєму клопотанні слідчий, прокурор не достатньо обґрунтували наявність підстав для накладання арешту на вказане вище майно, в рамках кримінального провадження № 0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272 КК України.
Ухвалою суду від 05 березня 2019 року клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, було повернуто прокурору для усунення недоліків.
Проте, 11 березня 2019 року звертаючись до суду із новим клопотанням, недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді від 05 березня 2019 року усунуті в повній мірі не були.
Таким чином, у зв`язку з тим, що прокурор та слідчий не надали необхідні слідчому судді докази в обґрунтування своїх вимог, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, його мету та цілі, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, не відповідає вимогам процесуального закону, а відтак, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено і проголошено 15 березня 2019 року.

Слідчий суддя:

Справа № 573/364/19

Номер провадження 1-кс/573/167/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)
14 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

представника СВ Білопільського ВП: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника власника майна: ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 272 КК України,

В С ТА Н О В И В :

Відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини.

Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

На підставі наведено суд, з метою обґрунтованості доводів сторін, оголошує резолютивну частину ухвали.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303, 306 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033 від 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено і проголошено 15 березня 2019 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя: