ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/300/19 Номер провадження 11-сс/814/146/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2019 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді, задоволено клопотання слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, до 12 квітня 2019 року, без визначення розміру застави.

Згідно з клопотанням та ухвалою слідчого судді, слідчим Кобеляцького ВП ОСОБА_9 внесено відомості 10.02.2019 року про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Так, 10.02.2019 року, близько 01:15 год., ОСОБА_7 , перебував в м. Кобеляки по вул. Дніпровській Кобеляцького району Полтавської області, поблизу дискотеки "Фабрика", де також знаходився ОСОБА_10 , між якими виник конфлікт, який переріс в бійку, під час якої, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , дістав з кишені предмет з колюче-ріжучою поверхнею та наніс кілька ударів лезом невстановленого предмета, в область живота, обличчя та тулуба ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням сальника, множинних різаних ран грудної стінки, черевної стінки, обличчя, тулуба. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 доставлений до хірургічного відділення Кобеляцької ЦРЛ.
10 лютого 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, врахував тяжкість вчиненого злочину та вважає доведеними ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування, суду, з огляду на наявність у підозрюваного статусу військовослужбовця та наявність в Україні непідконтрольних територій.
При вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_7 під особисту поруку слідчий суддя вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нової ухвали, якою просить обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді передачі на поруки, особам, які заявили про це в суді першої інстанції..
Вважає, що під час розгляду клопотання слідчого порушено право ОСОБА_7 на захист, що виразилося у позбавленні затриманої особи мати захисника на першу вимогу і побачення з ним до першого допиту. Підозрюваному та захиснику не вручено копію клопотання про обрання запобіжного заходу, чим позбавили можливості знати обставини, які слугували підставою для складання клопотання.
Посилається на необґрунтованість підозри, а дії ОСОБА_7 кваліфікує, як необхідна оборона під час посягання на його життя.
Вказує, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, офіційне працевлаштування, позитивні характеристики, високі моральні якості, відмінник військової служби.
Також, вважає кінцеву дату тримання під вартою 12.04.2019 такою, що прийнята з порушенням норм КПК України та неправомірне не застосування підозрюваному розміру застави.
Інші учасники провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Детально перевіривши дані, які підтверджують обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.1 ст.121 КК України, слідчий суддя визнав їх достатніми на даному етапі досудового розслідування, а висунуту підозру обґрунтованою і колегія суддів вважає такі висновки правильними та належним чином мотивованими.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження вірно встановив, що існують достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно не підтвердження прокурором обґрунтованості підозри є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст..177 КПК України спростовуються таким.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння.
Також, колегія суддів враховує особу підозрюваного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації на даний час не проживає, тому колегія суддів вважає доведеним ризик можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства і суду.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо неврахування слідчим суддею особи підозрюваного, а саме: наявність стійких соціальних зв`язків офіційне працевлаштування та позитивні характеристики є такими, що не зменшують існуючий ризик.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді щодо неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, з огляду на те, що особи, які бажають взяти ОСОБА_7 на поруки особисто з ним не знайомі, проживають з підозрюваним в різних населених пунктах, а тому вони реально не спроможні забезпечити належну поведінку і виконати покладені на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки.

Необгрунтованими є і доводи захисника стосовно не визначення слідчим суддею розміру застави.

Так, за змістом п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається зі змісту підозри ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчинений із застосуванням насильства та який спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Відтак, визначення розміру застави, на думку колегії суддів, є недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 12 квітня 2019р. слідчий суддя припустився помилки. Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України 10 лютого 2019р., тому строк дії ухвали не може перевищувати строку досудового розслідування та закінчується 10 квітня 2019р.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Уточнити строк дії ухвали слідчого судді, визначивши кінцевим строком її дії 10 квітня 2019р.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4