печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2019 слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ТУ ДБР розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 наказом начальника ГУ ДФС у Київській області №146-о від 18.02.2019 «Про переведення ОСОБА_5 » з 19.02.2019 переведено на посаду начальника відділу погашення боргу Ірпінського управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області.

До функціональних обов`язків ОСОБА_5 , як начальника відділу, зокрема, входить організація діяльності відділу, а також вжиття заходів, направлених на погашення боргу суб`єктами оподаткування, які перебувають на податковому обліку Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області.

Встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка перебуває на податковому обліку Ірпінського управління ДФС у Київській області, 11.02.2019 подала податкову декларацію за 4 квартал 2018 року на суму 76 454 грн. та повинна була сплатити податкові платежі у строк до 19.02.2019, однак у зв`язку з відсутності на той момент грошових коштів для сплати податкових платежів, вчасно їх сплатити не змогла.

В свою чергу, у невстановлений в ході досудового слідства час ОСОБА_5 в силу своїх функціональних обов`язків стало відомо про факт несплати ФОП ОСОБА_7 податкових платежів за 4 квартал 2018 року.

Будучи обізнаним про факт несплати ФОП ОСОБА_7 податкових платежів, у ОСОБА_5 у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці виник умисел, направлений на висунення вимоги, поєднаної з вимаганням, в адресу ФОП ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду за невжиття заходів, направлених на застосування відносно ФОП ОСОБА_7 податкових санкцій у вигляді нарахування штрафних санкцій та пені, а також накладання арешту на банківські рахунки та наявне в розпорядженні майно.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на висунення вимог, поєднаної з вимаганням, а також отриманням від ФОП ОСОБА_7 неправомірної вигоди, ОСОБА_5 25.02.2019 в ході телефонної бесіди з ОСОБА_7 запросив останню до свого службового кабінету №408, який розташований в будівлі Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-А, для надання пояснень з обставин виникнення заборгованості.

Прибувши 25.02.2019 до службового кабінету №408 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 пояснила останньому про причини виникнення заборгованості, після чого залишила кабінет останнього.

В подальшому, 28.03.2019 під час телефонної бесіди, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що у зв`язку з несплатою податку, він передасть складені відносно ФОП ОСОБА_7 матеріали до ГУ ДФС у Київській області для подальшого накладання арешту на майно та банківські рахунки.

Наступного дня, тобто 29.03.2019 до службового кабінету №408 ОСОБА_5 прибула ОСОБА_7 для з`ясування можливості реструктуризації податкового боргу ФОП ОСОБА_7 .

В ході розмови, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання від ФОП ОСОБА_7 неправомірної вигоди за невжиття заходів реагування щодо ФОП ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_7 про можливості подачі уточнюючого звіту і зміною суми з 76454 грн. на суму 7645 грн., при цьому ввівши на екран свого мобільного телефону комбінацію цифр « НОМЕР_2 » та показав екран свого мобільного телефону ОСОБА_7 зі словами «це вам буде коштувати», тим самим висунув ФОП ОСОБА_7 вимогу передати йому неправомірну вигоду.

Також ОСОБА_5 повідомив про можливість реструктуризації податкового боргу ФОП ОСОБА_7 рівними частинами з одночасним нарахуванням штрафних санкцій та пені, при цьому ввівши на екран свого мобільного телефону комбінацію цифр «8000» та показав екран свого мобільного телефону ОСОБА_7 зі словами «це вам буде коштувати».

На висунуту вимогу передати ОСОБА_5 неправомірну вигоду ОСОБА_7 повідомила про необхідність обміркувати пропозицію останнього.

В подальшому, в ході 01.04.2019 візиту ОСОБА_7 до службового кабінету ОСОБА_5 , останній продовжував вимагати від ОСОБА_7 передати йому неправомірну вигоду.

06.04.2019 ФОП ОСОБА_7 подала уточнюючий звіт та перерахувала на рахунок Єдиного соціального внеску в системі «Приват24» суму коштів в розмірі 7645 грн.

Після того до ОСОБА_7 08.04.2019 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що йому відомо про факт подання нею. уточнюючого звіту, а також пригрозив останній тим, що він направляє документи відносно ФОП ОСОБА_7 до ГУ ДФС у Київській області для вжиття відповідних заходів реагування.

В подальшому, 17.04.2019 ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 приїхала до його службового кабінету. В ході розмови ОСОБА_5 повторно пригрозивши ОСОБА_7 застосуванням штрафних санкцій за непогашення податкової заборгованості, змінив вимоги та повідомив про надання йому неправомірну у розмірі 15 000 грн.

24.04.2019 приблизно о 15 годині 15 хвилин, ФОП ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті № 408 Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області, розташованого за адресою: м. Ірпінь, вул. Шевченка,2-А, який обіймає ОСОБА_5 , передала ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. за невжиття заходів реагування відносно ФОП ОСОБА_7 у вигляді нарахування штрафних санкцій та пені, а також накладання арешту на майно та банківські рахунки.

24.04.2019 о 19 год. 10 хв. начальника відділу погашення боргу Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.04.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, зазначали, що вказана підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, а доводи скоєння інкримінованого злочину взагалі відсутні, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не були доведені.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

25.04.2019 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 за фактом вимагання у неї неправомірної вигоди; протоколами допиту у якості свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду та вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 24.04.2019; протоколом обшуку службового кабінету №408 Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області, що розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.Шевченка,2-А; речовими доказами вилученими під час проведення обшуку; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001609 від 22.12.2017.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000844 від 12.04.2019, до 22.06.2019.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 22 червня 2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленої періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019;
- повідомляти слідчого, прокурора який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.04.2019 чи суд, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 22 червня 2019 року включно.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 12 год. 30 хв. 27 квітня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1