Справа № 466/2299/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Західного регіону ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 від 20 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

20 березня 2019 на адресу Шевченківського районного суду м. Львова поступила скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 19 травня 2015 року.

Мотивуючи скаргу заявник зазначив, що постановою старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 від 20.02. 2019 року закрито кримінальне провадження №0000921 від 19.05.2015 за вчинення колишніми військовими прокурорами Західного регіону України кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України (привласнення, розстрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), ч.2 ст.364 КК України (зловживання своїм службовим становищем) на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.191 КК України.

Заявник вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження такою, що винесена незаконно та безпідставно. Незаконність та необгрунтованість даної постанови полягає в тому, що досудове слідство проведено цілком формально без з`ясування природи даних правовідносин та безпідставно орган досудового слідства прийшов до висновку про закриття кримінального провадження. Матеріалами даного провадження було встановлено, що саме своїми умисними та свідомими діями військові прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домоглися отримати вчетверте ордерної квартири в м.Львові, вчинивши вищевказані кримінальні правопорушення.

Заявник повідомив, що слідчий ОСОБА_5 не взяв до уваги обставини, про які зазначав ОСОБА_3 , про те, що за попереднім місцем проходження військової служби прокурори вже отримали три та чотири благоустроєні квартири, відтак, останні не мали право на отримання в подальшому будь-яке житло від держави чи органів місцевого самоврядування. Слідчий також не виконав вимоги ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.01.2018, в якій констатовано, що необхідно вчинити ряд слідчих дій для встановлення повноти та всебічності розслідуваних кримінальних діянь.

Заявник зазначає, що копія оскаржуваної постанови ним отримана на пошті 09.03.2019, про що долучає до матеріалів скарги конверт, а відтак просить поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Заявник у скарзі зазначає, що вказане рішення слідчого про закриття кримінального провадження є необгрунтованим, яке не відповідає фактичним даним та матеріалам справи, передчасним та таким, що прийнято з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства України, тобто, незаконним.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні 27.03.2019 скаргу підтримав, просив її задовольнити, скасувати постанову слідчого від 20.02.2019 про закриття кримінального провадження №0000921 від 19.05.2015 та поновити строк подання скарги на постанову.

В судове засідання 03.04.2019 заявник не з`явився, написав заяву з клопотанням про завершення розгляду скарги у його відсутності .

Прокурор військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_4 в судовому засіданні 27.03.2019 просив у задоволенні скарги відмовити та не поновлювати строк звернення заявника до суду про скасування постанови про закриття провадження від 20.02.2019, оскільки про існування такої постанови ОСОБА_3 було відомо 21.02.2019.

Окрім того, в судовому засіданні надано прокурором слідчому судді для ознайомлення матеріали кримінального провадження у 10-ти томах.

Заслухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав та мотивів.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, десятиденний процесуальний строк на оскарження постанови від 20.02.2019, копію якої заявник ОСОБА_3 одержав поштою 09.03.2019 (відповідно до долученого заявником конверта), розпочався з наступної дати після отримання вказаного рішення слідчого.

Заявник звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з скаргою 20.03.2019.

Відтак, у відповідності до ст.304 КПК України заявник звернувся зі скаргою до суду у строк, передбачений чинним законодавством.

Відтак, слідчий суддя вважає, що строк заявником із зверненням до суду з скаргою на постанову слідчого про закриття від 20.02.2019 р. не пропущений, оскільки така ним отримана 09 березня 2019 р.

Слід зазначити, що з оглянутої судом кримінальної справи не вбачається, що постанова від 20.02.2019 була скерована слідчим заявнику рекомендованою кореспонденцією, оскільки підтвердження про дату отримання ОСОБА_3 постанови відсутне, а відтак, всі сумніви щодо отримання копії поставнови слідчого судом розцінюються в користь заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 від 20.02. 2019 року закрито кримінальне провадження №0000921 від 19.05.2015 за вчинення колишніми військовими прокурорами Західного регіону України кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України (привласнення, розстрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), ч.2 ст.364 КК України (зловживання своїм службовим становищем) на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.191 КК України.

Судом встановлено, що слідчий військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не надавши детальну оцінку зібраним письмовим доказам, не допитавши ОСОБА_3 про відомі йому обставини у зазначеному вище кримінальному провадженні, не провів всі передбачені слідчі дії, відповідно до вимог чинного законодавства.

Вимоги, зазначені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 30.01.2018р. в повному об`ємі не виконав.

Окрім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_9 від 21.02.2019 слідчий передчасно закрив провадження, знаючи що в переведенні слідчого судді знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови ст. слідчим СВ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_10 в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки показанням всіх учасникам досудового розгляду, не встановлено дійсні обставини справи, не здійснено заходів щодо збирання та перевірки доказів, детально не допитано осіб, які на думку заявника, вчинили кримінальні правопорушення, не надано оцінку отриманим доказам, не проведено слідчих дій, які б спростовували чи підтверджували заяву заявника про вчинене кримінальне правопорушення, не провів інших слідчих дій, які зазначені вище в ухвалі слідчого судді, а тому прийняте рішення про закриття кримінального провадження не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

З пояснень заявника, наданих у судовому засіданні, вбачається, що слідчим неповно досліджено обставини справи під час досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий в судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

Відтак,скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 303 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 від 20 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 19 травня 2015 року, задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_5 від 20 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 19 травня 2015 року, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1