Провадження №1-кп/761/107/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004654, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, утриманців не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

-вироком Радянського районного суду м.Києва від 09 червня 1992 року за ч. 3 ст. 81, ч.3 ст. 140, ст.42 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

-вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 липня 1993 року за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 209, ст.ст.42, 43 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;

-вироком Полтавського обласного суду від 21 вересня 1999 року за чт. 94, ч.2 ст. 143, ч.3 ст. 222, ч.1 ст. 189-4, ст. 42 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією частини майна;

-вироком Солом*янського районного суду м.Києва від 18 червня 2013 року до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень;

-вирком Святошинського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зміненого ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06 грудня 2017 року в частині призначеного покарання, якою призначено покарання із урахуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст.393 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме грошовими коштами, 23 квітня 2015 року знайшов в інтернет-мережі оголошення ОСОБА_11 про продаж іноземної валюти в сумі 10000 доларів США, після чого зателефонував останньому та призначив зустріч на 23.04.2015 р. о 13 год. 00 хв. в обумовленому ними місці.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , взявши заздалегідь заготовлені несправжні грошові кошти, 23.04.2015 р., приблизно о 12 год. 35 хв. під`їхав на автомобілі марки «Опель омега», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з невстановленою слідством особою, яка керувала вказаним автомобілем, до раніше обумовленого місця, а саме до ТЦ «Україна», що по пр. Перемоги, 3 в м. Києві та залишив автомобіль неподалік заїзду до підземного паркінгу.

Продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 , та сів до його салону, в якому знаходився ОСОБА_11 , де в подальшому вони обмінялися пакетами. Переконавшись в тому, що ОСОБА_11 надав справжні грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, ОСОБА_5 скористався відволіканням потерпілого на розгортання пакунку, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 10000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 23.04.2015 р. становить 235500 гривень, що є великим розміром, відчинив дверцята автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, на автомобілі марки «Опель омега» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала невстановлена слідством особа.

Крім того ОСОБА_5 , будучи затриманим СВ Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві згідно протоколу затримання від 24.04.2015 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, після доставки його до ІТТ при ГУ МВС України в м. Києві висловив скарги на самопочуття, в зв`язку з чим ОСОБА_5 24.04.2015 року, приблизно о 14 годині, в супроводі конвою було доставлено до Київської міської клінічної лікарні № 10, розташованої по пр-ту Голосіївському, 59-А, в м. Києві.

Під час проведення маніпуляційних процедур в сорбційному залі відділення гнійної хірургії, що розташоване на 3-му поверсі вказаної лікарні, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення втечі з-під варти. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 24.04.2015 року, приблизно о 16 год. 15 хв., скориставшись перебуванням у медичному закладі та відсутністю металевих решіток на вікні сорбційного залу, виліз на балкон 3-го поверху лікарні з метою втечі з-під варти та стрибнув з балкону на асфальтове покриття, однак був затриманий працівником конвою, оскільки при падінні отримав травму правої ноги у вигляді перелому зі зміщенням, що унеможливило його подальше пересування та втечу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_5 з приводу епідозу інкримінованого йому кримінального парвопорушення за ч.3 ст. 190 КК України надав суду показання про те, що він у квітні 2015 року знайшов у мережі інтернет оголошення про продаж валюти у сумі 10 000 доларів США та домовився зустрітись з вказаним у оголошенні чоловіом у цей же день. Приблизно о 13 годині він зустрівся на пр.Перемоги із раніше невідомим йому чоловіком біля універмагу «Україна». Він сів до вказаного чоловіка у машину та вони обмінялись пакунками, при цьому потерпілий дав йому пакунок з доларами США на суму 10 000, а він йому дав пакунок, в якому були несправжні гроші у гривнях. Поки потерпілий відволікся на розгортання пакунку, він вибіг із автомобіля та утік на автомобілі, який його очікував поряд, однак у цей же день був затриманий.

Потерпілий ОСОБА_11 з приводу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України надав суду показання про те, що навесні 2015 року, більш точної дати він не пам*ятає, розмістив у мережі інтеренет оголошення про продаж доларів США у сумі 10 000. Він домовився з раніше невідомим йому чоловіком про зустріч для обміну грошей біля універмагу «Україна», зустрівся із ним у першій половині дня. Цей чоловік сів до нього в автомобіль та він передав йому пачку грошей у розмірі 10 000 доларів США, які були перетягнуті гумкою, а обвинувачений у цей час дав йому пакет, який був загорнутий у ще декілька пластикових пакетів. Після того, які він відкрив усі пакети, то виявив, що справжніх грошей у цьому пакунку немає та запитав у ОСОБА_5 де справжні гроші. У цей час обвинувачений швидко вибіг з його автомобіля, підбіг до припаркованого неподалік автомобіля, сів на заднє сидіння та цей автомобіль швидко поїхав, він лише встиг записати його номерний знак. Пізніше, після затримання ОСОБА_5 , йому було повернуто працівниками міліції грошові кошти у сумі 9700 доларів США, а ще 300 доларів США у еквіваленті у гривні йому було перераховано на банківську картку, а тому він матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має.

З приводу епізоду інкримінованого правопорушення за ч.1 ст. 393 КК України ОСОБА_5 своєї вини не визнав, надав суду показання про те, що після його затримання 23.04.15 року у нього погіршився стан здоров*я коли він був у ІТТ, у зв*язку із чим його з конвоєм відвезли до КМКЛ №10, де він отримував лікування. У цей день, коли він був у лікарні під крапельницею, він мав спілкування із дружиною, яка прийшла до нього до лікарні та повідомила, що хоче з ним розлучитись, з-за цього він був у пригніченому настрої та мав суїцідальні думки, а тому у присутності конвоїра та дружини стрибнув із вікна лікарні, хотів покінчити з життям, наміру утікати з-під варти не мав.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема і потерпілий, вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження в рамках пред*явленого ОСОБА_5 обвинувачення за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.

У той же час, не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_5 у вчиненні епізоду кримінального правопорушення за ч.1 ст. 393 КК України підтверджується показаннями свідка, а саме :

-свідок ОСОБА_13 надала суду показання про те, що вона працює на посаді старшої медсестри у КМКЛ №10. Навесні 2015 року, більш точної дати вона не пам*ятає, наприкінці робочого дня їй лікарем було надано вказівку взяти аналіз крові у обвинуваченого. Вказаного чоловіка вона раніше не знала, і не знала, з яким діагнозом його доставили до лікарні, бачила що він був у пригніченому стані, однак відвідувачів, зокрема жінки, біля нього не було, був тільки конвоїр. Під час процедури, яка відбувалась у маніпуляційному залі на третьому поверсі лікарні, був присутній обвинувачений, вона та конвоїр. Вона поставила обвинуваченому катетер та відвернулась щоб узяти шприц, у цей час обвинувачений вибіг на балкон і через вікно вистрибнув з приміщення маніпуляційної, одразу ж за ним вистрибнув конвоїр. Вона також вийшла на балкон і побачила, як конвоїр одразу затримав утікача.

Окрім іншого, винність ОСОБА_5 у вчиненні епізоду кримінального правопорушення за ч.1 ст. 393 КК України підтверджувється наступними доказами з матеріалів кримінального провадження:

-протоколом затримання від 24.04.2015 р., згідно з яким 23.04.2015 р. о 18:00 год. було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 208 КПК України;

-витягом з кримінального провадження № 0004701, згідно якого 24.04.2015 р. до ЄРДР було внесено відомості про те, що близко 18 год. 50 хв. за адресою: м.Київ. пр.Голосіївський, 59 Д, затриманий у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , який, намагаючись втікти з-під варти, вистрибнув з третього поверху лікарні №10 м.Києва;

-довідкою Міської клінічної лікарні ШМД від 24.04.2015 р. про те, що ОСОБА_5 перебував у травматологічному відділенні №1 з діагнозом «закритий перелом правої п*яточної кості зі зміщенням, закритий перелом правої голені зі зміщенням»;

-довікою № 3354 травматологічного пункту КНП «Консультативно-діагностичний центр» Голосіївського району м.Києва про те, що 24.04.2015 р. ОСОБА_5 , 1976 р.н. о 16:00 год звернувся до травмпункту з діагнозом «перелом щиколотки та п*яткової кістки правої гомілки зі зміщенням», ОСОБА_5 госпіталізовано до ЛШД №31 о 17 год. 45 хв.;

-довідкою від 24.04.2015 р., яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, згідно якої надійшло повідомлення по те, що ОСОБА_5 , який був доставлений до лікарні №10 як підозрюваний, з конвоєм, вистрибнув з третього поверху лікарні;

-рапортом інспектора ВОГП Шевченківсчького РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_14 від 24.04.2015 р., згідно з яким затриманого ОСОБА_5 , який знаходився у ІТТ, було доставлено до ЛШМД у зв*язку із погрішенням стану здоров*я, де останній, перебуваючи на 3 поверсі лікарні у маніпуляційній, вистрибнув із вікна третього поверху лікарні;

-протоколом огляду місця події від 24.04.2015 р., з фототаблицею до нього, згідно з яким у період часу з 18:10 год. до 18:30 год. було оглянуто ділянку місцевості, яка знаходиться ліворуч центрального входу до «Кафедри загальної хірургії №1» КМКЛ №10 по пр.Голосіївському, 59 у м.Києві, приміщення палати 3 поверху лікарні, де перебував ОСОБА_5 , балкону 3 поверху лікарні, ділянки місцевості біля балкону, куди ОСОБА_5 було здійснено втечу;

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, яке слід кваліфікувати як умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном у великих розмірах шляхом обману (шахрайство).

Також суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у тому, що він, будучи особою, що перебуває у попередньому ув*язненні, своїми умисними діями здійснив втечу з-під варти та такі його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 393 КК УКраїни.

У той же час суд не приймає як достовірні показання ОСОБА_5 про те, що він не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України щодо втечі з-під варти, а внаслідок душевного хвилювання з приводу того, що його покинула дружина, хотів покінчити з життям, оскільки такі його показання у повній мірі були спростовані показаннями свідка ОСОБА_13 , яка була присутня під час вчинення останнім таких дій.

При цьому свідок ОСОБА_13 дала суду показання про те, що на час втечі ОСОБА_5 при здійсненні йому медичних процедур не була присутня будь-яка жінка, про що стверджував обвинувачений при допиті у суді, а тільки вона та конвоїр.

Окрім іншого, при оцінці достовірності таких показань обвинуваного суд виходить з того, що на час вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 393 КК України ОСОБА_5 був попередньо затриманий на підставі ст. 208 КПК України, поміщений до ізолятора тримчасового тримання та не мав таких умов утримання, за яких би могла відбутись зустріч або розмова з дружиною.

У зв*язку із зазначеним суд вважає такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 неправдивими та такими, що надані з метою введення суду в оману щодо дійсних обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення від покарання або пом*якшення призначеного судом покарання.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме те, що ним було вчинено сукупність кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, обставини їх вчинення, умисний протиправний характер діянь, форму й ступінь вини, мотивацію вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, при цьому, будучи звільненим з-під варти в межах даного кримінального провадження, належних висновків для себе не зробив та продовжив кримінально-карану діяльність, за що був засуджений вироком суду у липні 2017 року, одружений, утриманців не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, а саме наявності хронічних захворювань, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнає його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що останній раніше засуджений вироком Святошинського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.12.2017 р. в частині призначеного покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, а тому вважає за необхідне остаточне покарання призначити у відповідності до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Крім того, підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк попереднього ув*язнення ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі
Запобіжний захід у кримінальному провадженні відсутній.

Цивільний позов, зважаючи на повне відшкодування потерпілому заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, а також відмовою потерпілого від цивільного позову, підлягає залишенню без розгляду

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання у виді 5 (п*яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України врахувати призначене ОСОБА_5 покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.12.2017 р. в частині призначеного покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, шляхом поглинення призначених покарань, у виді 5 (п*яти) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, у період з 23.04.2015 року (дати фактичного затримання ОСОБА_5 ) до 27.04.2016 року.

Зарахувати відповідно до вироку Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2017 р. у строк відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення у період з 03 січня 2017 року по 06 грудня 2017 року (дати набрання вказаним вироком законної сили) із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі

Строкі відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 03 січня 2017 року.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про визнання і поміщення до камери зберігання речових доказів від 20.05.2015 року, переданий на зберігання до камери схову речових доказів ГУ МВС України в м.Києві по вул.Володимирській, 15 в м.Києві знищити.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про визнання речових доказів від 24.04.2015 року, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_11 .

Речові докази, приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про визнання і поміщення до камери зберігання речових доказів від 15.05.2015 року, передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві повернути ОСОБА_5 .

Судові витрати на проведення судової балістичної експертизи, у розмірі 491 (чотириста дев*яносто одна) гривня 04 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 залишити без розгляду

Запобіжні заходи у провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3