Справа №581/138/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/186/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконна порубка лісу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області, від 27 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

виправдано за ст. 246 ч. 1 КК України у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд першої інстанції, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 протягом січня 2018 року, в денний період часу, перебуваючи у лісовому насадженні поблизу вулиці Перемоги у с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, а саме, в обході № 10, кварталу 17 виділу 70 Липоводолинського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Липоводолинський агролісгосп», що відноситься до категорії захисних лісів «Інші ліси, що мають важливе значення для захисту природного середовища», використовуючи бензопили марки «БЕЛМАШ», здійснив незаконну порубку 6 ти сироростучих дерев лісу, а саме, породи вільха діаметром 55 см, в кількості 2 шт., породи вільха діаметром 50 см, в кількості 2 шт., породи клену ясенелистого діаметром 21 см, в кількості 1 шт., породи тополі діаметром 75 см, в кількості 1 шт., чим порушив положення ст. 69 Лісового кодексу України, згідно яких, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком.

Не маючи такого квитка та не маючи дозволу на порубку дерев, ОСОБА_8 , здійснивши незаконну порубку 6 дерев завдав істотної шкоди лісовому насадженню, яка становить 70658,13 грн.

Суд вказав, що органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_8 сформульоване як таке, що ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями, що виразились у незаконній порубці дерев у лісі, що спричинило істотну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвалюючи виправдувальний вирок відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено наявність обов?язкового елементу об`єктивної сторони злочину спричинення істотної шкоди та факту того, що порубка відбулася саме в лісі, захисних та інших лісових насадженнях.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 в якій ставиться питання про скасування вироку через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до безпідставного виправдування ОСОБА_8 . При цьому, прокурор просить повторно дослідити докази та ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_8 винним за ст. 246 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн. Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 10010 грн. судових витрат та 70658,13 грн. матеріальних збитків.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги, прокурор у апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні виправдувального вироку не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_11 , землевпорядника сільської ради, яка стверджувала, що спиляні дерева перебували не на землях сільської ради, покази свідка ОСОБА_12 , лісника ДП «Липоводолинський агролісгосп», який стверджував, що місце порубу визначалося по картам агролісгоспу і знаходилося у вільховому масиві, довідку державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища, від 14 лютого 2018 року, згідно якої розмір шкоди заподіяної лісу складає 70658,13 грн., висновок судово економічної експертизи № 19/119/9-5/9у, від 23 лютого 2018 року, яким було підтверджено правильність арифметичних розрахунків проведених за фактом незаконної порубки 6 дерев на землях, що перебувають у користуванні ДП «Липоводолинського агролісгоспу», довідку Дергеокадастру у Липоводолиському районі № 81/107 18, від 13 лютого 2018 року, згідно якої земельна ділянка в контурі № 207, площею 2,1 га, знаходиться за межами населеного пункту та обліковується, як землі лісогосподарського призначення, довідку ДП «Липоводолинький агролігосп», від 14 лютого 2018 року, № 14, згідно якої, в кварталі 17, виділ 60 Капустинської сільради Липоводолинського району було виявлено поруб 6 дерев, що складає 9,59 м3, на суму 70902,07 грн., довідку ДП «Липоводолинський агролісгосп», від 14 лютого 2018 року, № 15 про те, що дозвіл на рубку дерев у кварталі 17, виділу 70 не видавався.

Прокурор також вказує, що суд ухвалюючи виправдувальний вирок відносно ОСОБА_8 , не навів мотивів щодо спростування зазначених доказів обвинувачення, при цьому, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання прокурора про виклик до суду та допит судом спеціаліста Державної екологічної інспекції у Сумській області з приводу встановлення настання істотності шкоди довкіллю завданої порубкою дерев.

Крім того, прокурор зазначає, що наявність матеріальної шкоди вже сама по собі свідчить про наявність і істотної шкоди довкіллю, а тому її існування додатково доводити іншими доказами не потрібно.

Прокурор вказує, що судом зроблено безпідставний висновок про те, що землі, де відбулася незаконна порубка дерев, не перебувають у користуванні ДП «Агролісгоспу».

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думки прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про часткову підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та думку захисника ОСОБА_9 про заперечення апеляційної скарги, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_8 за обвинуваченням за ст. 246 ч. 1 КК України у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_8 складу злочину, виходив з того, що доказами наданими стороною обвинувачення не доведено істотність шкоди від дій ОСОБА_8 та те, що порубка мала місце саме в лісі, захисних чи інших лісових насадженнях.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов, поклавши в основу свого висновку покази обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що в січні 2018 року він спиляв 6 дерев на земельній ділянці, що належала його батькам. Пиляв на дрова ті дерева, які були вже пошкоджені. Не уявляв, що спиляні ним дерева можуть вважатися лісовим масивом і перебувати в користуванні агролісгоспу. Деякі з дерев цього масиву особисто багато років тому висаджував. Спиляні дерева знаходяться від його будинку на відстані 80 100 м та на відстані 5 10 м від належного йому городу. Ніяких знаків щодо належності дерев агролісгоспу там немає.

Судом також було досліджено та зроблено посилання у вироку на покази свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що у січні 2018 року її чоловік ОСОБА_8 пиляв бензопилою дерева на земельній ділянці, що належить їм, оскільки раніше земельна ділянка належала батьку обвинуваченого ОСОБА_14 . Земельна ділянка, на якій ОСОБА_8 пиляв дерева, помилково не була включена до державного акту нра земельну ділянку яка їм належить на праві власності. В той же час їх земельна ділянка межує з землями сільської ради, як зазначено в державному акті;

З показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом було встановлено, що до них звертався ОСОБА_8 та просив допомогти перетягнути дерева.

З показів свідка ОСОБА_17 , судом було встановлено, що ОСОБА_17 в якості працівника відділу Держгеокадастру у Липоводолинському районі, у складі комісії, виїжджав на місце вчинення порубу, де проводились заміри за допомогою рулетки. Спеціальні прилади при цьому не використовувалися. Місце порубу знаходиться поза межами належної ОСОБА_8 земельної ділянки на земельній ділянці, що перебуває в користуванні агролісгоспу;

З показів представника агролісгоспу ОСОБА_18 , судом було встановлено, що взимку 2018 року він, представник земвідділу та працівники поліції виїжджали на місце порубу в с. Капустинці, з собою мали картографічні матеріали, виготовлені Харківською лісовпорядною організацією в 2008 році, план насаджень на території Капустинської сільської ради. При цьому ОСОБА_8 надав акти на землю, представником земвідділу проведені заміри та визначено, що дерева належать агролісгоспу. Поруб здійснений у лісовому насадженні 17 кварталу, виділу 70. Поруб був здійснений на відстані від земельної ділянки ОСОБА_8 приблизно 5 метрів до найближчого пня та приблизно 20 метрів до найвіддаленішого пня. По Капустинській сільській раді державних актів на право користування земельними лісовими ділянками немає.

З протоколу слідчого експерименту, від 8 лютого 2018 року, судом було встановлено, що у ході слідчого експерименту було здійснено огляд місця події, уході якого було виявлено 6 пеньків від сиро ростучих дерев, з яких бензопилою зроблено запили верхніх частин.

З протоколу слідчого експерименту, від 8 лютого 2018 року, судом було встановлено, що у ході слідчого експерименту було здійснено огляд місця події території подвір`я свиноферми ФОП ОСОБА_19 , де виявлено 8 стовбурів дерев, з яких бензопилою зроблено запили комлевої частини дерев.

З протоколу огляду предмета, від 8 лютого 2018 року, судом було встановлено бензопилу марки «БЕЛМАШ»;

З протоколу огляду земельної ділянки, від 23 лютого 2018 року, судом було встановлено, що оглядом було встановлено земельну ділянку, що знаходиться у користування ОСОБА_8 .

З висновку судової трасологічної експертизи, від 26 лютого 2018 року, Сумського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України №19/119/6 2/221е, судом було встановлено, що поперечні зрізи стовбурів дерев з позначками П2, П3, П4, П5 вилучені в ході огляду місця події, від 8 лютого 2018 року, та поперечні зрізи стовбурів дерев з позначками Д2, Д3, Д4, Д5, вилучені в ході огляду місця події, від 8 лютого 2018 року, на території ферми ФОП ОСОБА_16 , раніше складали одне ціле.

З протоколу проведення слідчого експерименту, від 28 лютого 2018 року, судом було встановлено, що ОСОБА_8 у ході відтворення обстановки та обставин події вказав де, коли і за яких обставин він здійснив поруб 6 дерев в лісовому насадженні поблизу городньої ділянки свого господарства, які розпиляв на котушки, частину з яких перетягнув на територію домогосподарства ОСОБА_16 на зберігання. При цьому ОСОБА_8 на місце розташування пеньків від дерев, що були спиляні.

За наявності встановлених та досліджених судом доказів, колегія суддів знаходить передчасними висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні незаконної порубки лісу, оскільки під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, у своєму вироку суд ставить під сумнів, по перше, наявність істотної шкоди, що була завдана здійсненням незаконної порубки лісу, а по друге, сам факт незаконного порубу лісу, що відбувся на землях які перебувають в користуванні агролісгоспу.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про відсутність істотної шкоди при здійсненні ОСОБА_8 незаконної порубки лісу, не приділив належної увагу тому факту, що шкода визнається істотною, коли були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості, погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу, виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості.

Суд, виправдовуючи ОСОБА_8 , вказав, що орган досудового слідства у ході слідства не встановив та не відобразив у обвинувальному акті, відносно ОСОБА_8 , у чому полягає істотність шкоди, що настала від вчиненої ОСОБА_8 незаконної порубки лісу, як ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України

Піддаючи аналізу вказаний висновок суду першої інстанції, колегія суддів знаходить такий висновок суду передчасним, оскільки з обвинувального акту, відносно ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісі, з корисливою метою, перебуваючи у лісовому насадженні поблизу вулиці Перемоги с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, а саме в обході № 10, кварталі 17 виділі 70, що перебуває в постійному користуванні Липоводолинського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Липоводолинський агролісгосп» та відноситься до категорії захисності «Інші ліси, що мають важливе значення для захисту природного середовища», здійснив незаконну порубку сироростучих дерев лісу породи вільха, клену ясенелистого та тополі.

Таким чином, орган досудового слідства конкретно зазначив ділянку місцевості де відбулася незаконна порубка, породу порубаних дерев, а також категорію лісів до яких останні відносилися, тобто орган досудового розслідування сформулював, з його точки зору, позицію за якої він вважав, що таким діями обвинуваченого ОСОБА_8 було порушено захисні властивості лісу і саме в цьому полягала істотність шкоди, що настала внаслідок незаконної порубки лісу.

Колегія суддів знаходить, що вказані обставини не були спростовані судом першої інстанції у його вироку, як і не були виконані судом першої інстанції вимоги ст. 373 ч. 3 п. 1 КПК України, згідно якої суд, виправдовуючи особу за її обвинуваченням, повинен зазначити мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення, чого судом належним чином зроблено не було.

Суд першої інстанції у своєму вироку зробив посилання на докази обвинувачення та обмежився лише загальним висновком, що наведені докази не доводять наявність в діянні обвинуваченого складу інкримінованого злочину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, роблячи оцінку доказів, відповідно до ст. ст. 94; 374 КПК України, зобов?язаний був кожний доказ перевірити з точки зору його належності, допустимості, достовірності у обґрунтування чи спростування обвинувачення, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, навести у вироку про це відповідні мотиви, вказавши, чому суд не приймає до уваги докази обвинувачення.

В порушення вимог ст. ст. 94; 374 КПК України, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону, не виконав.

Крім того, суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_8 , поклав в основу свого висновку про це те, що землі на яких відбувся незаконний поруб не перебувають у користуванні «Липоводолинського агролісгоспу».

Вказаний висновок суду першої інстанції колегія суду знаходить передчасним, виходячи з наступного.

Формулюючи обвинувачення, відносно ОСОБА_8 , орган досудового розслідування у обвинувальному акті зазначив, що незаконна порубка лісу була вчинена в обході № 10, кварталу 17, виділу 70, що перебуває в постійному користуванні Липоводолинського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Липоводолинський агролісгосп».

При цьому, орган досудового розслідування обґрунтував доводи обвинувачення наступними доказами: перспективним планом організації і ведення лісового господарства ДП «Липоводолинський Агролісгосп» (т. 1, а. п. 164 165); довідкою ДП «Липоводолинський Агролісгосп» (т. 1, а. п. 207); планшетом 3 (т. 1, а. п. 208); довідкою ДП «Липоводолинський Агролісгосп» (т. 1, а. п. 209); листом відповіддю відділу Держгеокадастру у Липоводолинському районі (т. 1, а. п. 210); картографічним матеріалом відділу Держгеокадастру у Липоводолинському районі (т. 1, а. п. 211 ); довідкою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області (т. 1, а. п. 213).

Суд першої інстанції, піддавши сумніву вказані докази обвинувачення, що земля, на якій відбувся незаконний поруб деревини, перебуває у користуванні ДП «Липоводолинський Агролісгосп», у той же час не спростував вище наведені докази, а більш того, не встановив хто ж, на думку суду, є дійсним користувачем земельної цієї ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. ст. 94; 374 КПК України, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки судом було допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин вирок суду не може вважатись законним, а тому він належить до скасування, відповідно до ст. 409 КПК України.

При цьому колегія суддів, відповідно до ст. 404 КПК України, здійснюючи апеляційний розгляд у межах апеляційних вимог, скасовуючи вирок суду за наведених підстав, вважає необхідним призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , оскільки у ході апеляційного розгляду не підтримувались прокурорами апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні про ухвалення судом апеляційної інстанції нового вироку.

Скасовуючи вирок суду за наведених підстав та призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не вирішує апеляційні вимоги прокурора з приводу неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в ході нового судового розгляду якщо суд дійде до висновку про винуватість ОСОБА_8 за пред`явленим йому обвинуваченням, він повинен буде, у відповідності зі ст. ст. 65 67 КК України, ст. 374 КПК України, вирішити питання про призначення виду та міри покарання ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409 412; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити частково.

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області, від 27 вересня 2018 року, яким ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано за ст. 246 ч. 1 КК України, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, скасувати.

Призначити новий судових розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 246 ч. 1 КК України у суді першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4