Справа №523/8589/15-к
Провадження №1-кп/523/67/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з наданими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000918 від 27.12.2012р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Концеба Савранського району Одеської області, громадянки України, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої неофіційно, раніше не засудженої.
Зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 КК України, -

Встановив:

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, діючи навмисно, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_6 повинна була пропонувати клієнтам свою допомогу щодо надання юридичних послуг, а особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, відповідно розробленого плану та відведеної їй ролі повинна була при наполегливих вимогах клієнтів ОСОБА_6 запевняти та переконувати їх, що проводиться робота по наданню необхідних юридичних послуг, після чого отримані в результаті шахрайських дій грошові кошти розподілити між собою.

Таким чином, у лютому 2011 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала раніше знайомій їй ОСОБА_7 свої послуги щодо визнання кредитного договору не дійсним в судовому порядку, повідомив потерпілій завідомо неправдиву інформацію про можливість визнання такого кредитного договору не дійсним, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 5700 доларів США та копії відповідних документів, при цьому не маючи наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

У лютому 2011р., більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненою в сумлінності її дій та виконанні нею взятих на себе обов`язків, знаходячись в приміщенні банку «Фінбанк», розташованому по пр. Шевченко, 4-а у м. Одесі передала за вимогою останньої грошові кошти у розмірі 5700 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 45372 гривень. ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисних мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи не виконання взятих на себе зобов`язань, тим самим вводячи потерпілу в оману, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти, частину з яких передала особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, яка відповідно до відведеної їй ролі повинна була підтвердити неправдиву інформацію наданої ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_7 у сумі 5700 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 2011р. складає 45372 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 45372 гривень.

Крім того, в березні 2011 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала раніше знайомій їй ОСОБА_8 свої послуги щодо визнання кредитного договору не дійсним в судовому порядку, повідомив потерпілій завідомо неправдиву інформацію про можливість визнання такого кредитного договору не дійсним, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 6000 доларів США та копії відповідних документів, при цьому не маючи наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

У березні 2011р., більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненою в сумлінності її дій та виконанні нею взятих на себе обов`язків, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори, розташованої по вул. Дніпропетровська дорога, буд. 108 у м. Одесі, передала за вимогою останньої частину грошових кошти у розмірі 2350 доларів США, а через декілька днів другу частину у сумі 4000 доларів США. 1.03.2012 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами, потребувала, щоб ОСОБА_8 ще надала їй грошові кошти у розмірі 5500 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, тим самим вводячи потерпілу в оману, на що остання, довіряючи ОСОБА_6 та будучи впевненою в достовірності наданої інформації передала ОСОБА_6 5500 доларів США, яка частину з них передала особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, яка відповідно до відведеної їй ролі повинна була підтвердити неправдиву інформацію наданої ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 6350 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 2011р. складає 50546 гривень та грошовими коштами у сумі 5500 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 1.03.2012р. складає 43945 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 94491 гривень,

Крім того, у квітні 2011 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала раніше не знайомим їй ОСОБА_9 та ОСОБА_9 свої послуги щодо визнання кредитного договору не дійсним в судовому порядку, повідомив потерпілій завідомо неправдиву інформацію про можливість визнання такого кредитного договору не дійсним, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 4000 доларів США та копії відповідних документів, при цьому не маючи наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

У квітні 2011р., більш точний час не встановлений, ОСОБА_9 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненими в добросовісності її дій та виконанні нею взятих на себе обов`язків, знаходячись на вул. Десантний бульвар у м. Одесі, передали за вимогою останньої грошові кошти у розмірі 1400 доларів США, а в кінці травня 2011 року ще 200 доларів США. ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисних мотивів, достовірно усвідомлюючи не виконання взятих на себе зобов`язань, тим самим вводячи потерпілих в оману, отримала від ОСОБА_9 та ОСОБА_9 грошові кошти, частину з яких передала особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, яка відповідно до відведеної їй ролі повинна була підтвердити неправдиву інформацію наданої ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_9 та ОСОБА_9 у загальній сумі 1600 доларів США, розпорядившись ними на власний розсуд, що по курсу Національного банку України станом на 2011р. складає 12736 гривень, тим самим своїми діями спричинивши потерпілим матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, у квітні 2011 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала раніше не знайомому їй ОСОБА_10 свої послуги щодо визнання кредитного договору не дійсним в судовому порядку, повідомив потерпілому завідомо неправдиву інформацію про можливість визнання такого кредитного договору не дійсним, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 9400 доларів США та копії відповідних документів, при цьому не маючи наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

29.04.2011 року ОСОБА_10 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненими в сумлінності її дій та виконанні нею взятих на себе обов`язків, знаходячись у м. Одесі, більш точне місце встановити не вдалося можливим, передав за вимогою останньої грошові кошти у розмірі 9400 доларів США. ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисних мотивів, достовірно усвідомлюючи не виконання взятих на себе зобов`язань, тим самим вводячи потерпілого в оману, отримала від ОСОБА_10 вищевказані грошові кошти, частину з яких передала особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, яка відповідно до відведеної їй ролі повинна була підтвердити неправдиву інформацію наданої ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_10 у загальній сумі 9400 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 29.04.2011р. складає 74824 гривень, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 74824 гривень.

Крім цього, у липні 2011 року, ОСОБА_6 , дізнавшись від раніше незнайомого їй ОСОБА_11 , що в належному йому ПП «Бапрабойський завод продтоварів» проводиться перевірка правоохоронними органами, діючи навмисно з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, запропонувала свої послуги по наданню юридичної допомоги, повідомив потерпілому завідомо неправдиву інформацію про можливість вирішення виниклих проблем, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 7000 доларів США, при цьому не маючи наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_11 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненими в достовірності наданої йому інформації та щирості дій ОСОБА_6 щодо взятих на себе обов`язків, в липні 2011 року, знаходячись на вул. Садовій у м. Одесі, передав за вимогою останньої грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, трохи пізніше в липні 2011 року за вимогою обвинуваченої, знаходячись на вул. Заболотного у м. Одесі передав другу часину грошових коштів у розмірі 4000 доларів США, після чого, знаходячись на вул. Дніпропетровська дорога у м. Одесі передав іншу часину грошових коштів у розмірі 1500 доларів США. В подальшому на початку серпня 2011 року ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисних мотивів, достовірно усвідомлюючи не виконання взятих на себе зобов`язань, тим самим вводячи потерпілого в оману, знаходячись біля ТЦ «Сім`я», розташованому по вул. Дніпропетровська дорога, 93-а у м. Одесі отримала ще від сина ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 500 доларів США, потім через декілька днів 1000 доларів США. Продовжуючи довіряти ОСОБА_6 , будучи впевненим в достовірності її дій, знаходячись в Одеській клінічній лікарні №8, розташованій по вул. Фонтанська дорога, 110 у м. Одесі ОСОБА_11 передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1500 доларів США. Таким чином, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_11 у загальній сумі 11500 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 2011р. складає 91540 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 91540 гривень.

Крім того, у жовтні 2011 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, дізнавшись від раніше незнайомої їй ОСОБА_12 , що відносно її сестри ОСОБА_13 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою запропонувала свої послуги по наданню юридичної допомоги, повідомив потерпілій завідомо неправдиву інформацію про можливість зміни запобіжного заходу та звільнення ОСОБА_13 з-під варти, пояснивши, що для цього їй необхідно передати грошові кошти в сумі 5000 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання.

У жовтні 2011р., більш точний час не встановлений, ОСОБА_12 , сприймаючи ОСОБА_6 як особу здатну надати їй допомогу, будучи впевненою в сумлінності її дій та виконанні нею взятих на себе обов`язків, знаходячись на Залізно дорожньому вокзалі у м. Одесі, передала за вимогою останньої грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, через декілька днів, знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_12 передала ОСОБА_6 другу частину суму, а саме 3000 доларів США. ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисних мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_12 , достовірно усвідомлюючи не виконання взятих на себе зобов`язань, тим самим вводячи потерпілу в оману, отримала від ОСОБА_12 грошові кошти, частину з яких передала особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, яка відповідно до відведеної їй ролі повинна була підтвердити неправдиву інформацію наданої ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, шахрайським шляхом заволоділи грошима ОСОБА_12 у загальній сумі 5000 доларів США, що по середньому курсу Національного банку України станом на 2011р. складає 39800 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 39800 гривень.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, судом встановлено, що ОСОБА_6 , своїми діями скоїла умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.190 ч.2 КК України та її дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.
Під час судового розгляду суду обвинуваченою та захисником було надане клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, злочин відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України, строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину.
Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання сторони захисту та не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що дійсно строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив.
Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала клопотання та не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності, підтвердив, що їй зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора, який підтримав клопотання сторони захисту; захисника, обвинуваченої, які наполягали на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання обвинуваченої та захисника обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.
Так, відповідно до положень ст.49 ч.1 п.3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять роки у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
На підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст.286 ч.4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи викладене, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення за ознаками ст.190 ч.2 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років; характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке скоєне у 2011 році, та яке відноситься до злочину середньої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальне правопорушення, більше до кримінальної відповідальності не притягувалася, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вищезазначеною статтею, а кримінальне провадження закриттю в порядку ст.49 КК України, так як строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, який становить п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, на момент розгляду справи сплив.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000918 від 27.12.2012р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Разом з цим відповідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України суд вважає за необхідне вирішити питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 , заявленого у кримінальному провадженні у розмірі 190000 гривень морального збитку та 94416,06 гривень матеріальної шкоди; цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , заявленого про стягнення на її користь з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у сумі 5700 доларів США; цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 заявленого про відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 91627,40 гривень; цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 заявленого у розмірі 9400 доларів США; цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення на її користь завданої майнової шкоди у розмірі 12748,16 гривень.

Вислухавши думку учасників процесу - прокурора, який вважав за можливе залишити цивільні позови без розгляду з урахуванням позиції потерпілих, які тривалий час не з`являлися у судове засідання для підтримки своїх позовних вимог; захисника, обвинуваченої, які приєдналися до думки прокурора, також зазначивши, що під час судового провадження потерпілі жодного разу з цього приводу своєї думки не викладали; приймаючи до уваги прийняте судом рішенням щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне цивільні позови потерпілих залишити без розгляду.

Крім цього захисником та обвинуваченою ОСОБА_6 у ході судового засідання було заявлене клопотання про зняття арешту з майна, на яке було накладено арешт ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси за №523/18234/13-к від 9.12.2013р., а саме земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :01:002:0789), яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водночас звертаючи увагу суду, що з аналогічним клопотання 8.09.2017р. до суду звертався представник ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» в особі ОСОБА_14 , яка з`являлася у судові засідання, мотивуючи свої доводи тим, що дане майно є предметом іпотеки, арештована земельна ділянка перебуває під обтяженням, яке було накладене раніше, ніж арешт в рамках даного кримінального провадження, оскільки 25.04.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, відповідно умов якого іпотека вказаної земельної ділянки є забезпеченням вимог Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору за №014/0074/85/73794 від 25.04.2007р., у той же день до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна було внесено запис про заборону на вказане нерухоме майно. В подальшому 26.12.2016р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» також був укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за умовами якого ТОВ «ФК «Алькор Інвест» набуло права вимоги за іпотечним договором від 25.04.2007р., предметом іпотеки за яким є арештована земельна ділянка, тобто на теперішній час ТОВ «ФК «Алькор Інвест» є іпотекодержателем, однак арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 9.12.2013р. унеможливлює реалізувати своє право задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок іпотечного майна, що підтверджується документально наданими копіями документів, долучених до клопотання та матеріалів кримінального провадження, посилаючись при цьому на положення ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», приписи ст.ст. 11, 12, 14 Закону України від 18.11.2003р. «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», та вимоги ст.ст.3, 6, 7 Закону України «Про іпотеку», відповідно яких ТОВ «ФК «Алькор Інвест» має у черговості державної реєстрації пріоритетне перед цивільними позивачами право на задоволення своїх вимог за рахунок арештованої земельної ділянки, оскільки таке право виникло 25.04.2007р. та ніякого відношення до кримінального провадження не має.

Вислухавши думку учасників процесу - прокурора ОСОБА_4 , який поклав вирішення питання на розсуд суду, захисника ОСОБА_5 , який вважав за необхідне скасувати арешт з майна; ОСОБА_6 , яка підтвердила, що дійсно дана земельна ділянка знаходиться в іпотеці та просила скасувати накладений арешт з майна, суд дійшов до висновку про недоцільність продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки вважає клопотання сторони захисту та ТОВ «ФК «Алькор Інвест» про скасування арешту обґрунтованим, викладені обставини щодо належності майна найшли своє документальне підтвердження у ході судового засідання; приймаючи до уваги, що при постановлені ухвали про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 втрачає статус обвинуваченої, також враховуючи прийняте судом рішення щодо залишення цивільних позовів без розгляду, які, як з`ясовано, ніяким чином не можуть забезпечуватися арештом земельної ділянки; крім того, арештоване майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, предметом злочину чи спеціальної конфіскації, та як вбачається не набуте в результаті вчинення кримінального право рушення виходячи з дати укладення договору, у зв`язку з чим з метою не порушення процесуальних прав, передбачених законодавчими актами, суд вважає, що є достатньо законних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту, оскільки в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає потреба.

Так, положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, вивчивши матеріали клопотання, приймаючи до уваги думку учасників процесу, мотивацію клопотання, яке містить належне обґрунтоване доказове підтвердження доводів, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» про скасування арешту з земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_4 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49 КК України, ст.ст. 128-129, 170, 174, 284-286, 369-372, 394-395 КПК України, -
Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000918 від 27.12.2012р. відносно ОСОБА_6 за ст. 190 ч.2 КК України - закрити.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання ухвалою чинності скасуванню не підлягають.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_9 про стягнення на їх користь з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди - залишити без розгляду за підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.

Клопотання сторони захисту та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» про скасування арешту з майна задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/18234/13-к від 9.12.2013р., якою був накладений арешт на земельну ділянку - скасувати.

Скасувати арешт з майна, а саме земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :01:002:0789), яка зареєстрована за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали про скасування арешту з нерухомого майна для відома направити заінтересованій особі - ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1-Б, оф.207.

Копію ухвали про скасування арешту з нерухомого майна для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд.6.

Матеріали кримінального провадження за №0000918 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1