Провадження №1-кп/369/350/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0003986 від 20.12.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0003986, складеним 30.10.2018 року старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Кивїській області капітаном поліції ОСОБА_6 та затвердженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 висунуто обвинуваченням в тому, що він, будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 13.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 115-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 30.09.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 26.12.2011 року уклав з ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 344-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_9 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_1 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_9 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 13.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 118-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 30.09.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 26.12.2011 року уклав з ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 340-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_9 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_3 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_9 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 13.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 116-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 30.09.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 26.12.2011 року уклав з ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 345-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_9 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_4 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_9 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 13.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 120-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 30.09.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 26.12.2011 року уклав з ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 342-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_9 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_5 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_9 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 13.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 119-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 30.09.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 26.12.2011 року уклав з ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 341-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_9 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_6 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_9 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засновником та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , переконав останнього у вигідності укладення договору інвестування будівництва критого паркінгу, не маючи на меті виконувати обов`язки, передбачені таким договором, 19.09.2011 року уклав з ОСОБА_8 договір № 127-А про участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання якого ОСОБА_8 05.10.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БТА Банк» перерахував 30000 грн. Проте, в подальшому, ОСОБА_5 обов`язки перед інвестором ОСОБА_8 не виконав, а 25.10.2013 року уклав з ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_5 , договір № 328-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу (паркомісця) № НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого 23.04.2014 року між ОСОБА_10 та директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» ОСОБА_5 підписано акт прийому-передачі машиномісця № НОМЕР_7 в підземному паркінгу, розташованому за вищевказаною адресою, в подальшому ОСОБА_10 оформлено право власності на вищевказане паркомісце.

За вищевказаних обставин ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном (грошима ОСОБА_8 в сумі 30000 грн.) шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном (грошима ОСОБА_8 в сумі 150000 грн.) шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. З позицією захисника погодився обвинувачений ОСОБА_5 .

За таких обставин суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003986 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому безумовною підставою для скасування судового рішення.

Злочини за ч. 1 ст. 190 КК України та за ч. 2 ст. 190 КК України, в яких ОСОБА_5 висунуто обвинувачення, вважаються закінченими з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном.

Як слідує з обвинувального акту ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів грошима ОСОБА_8 , який останній перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , в ПАТ «БТА Банк», відкритий ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Олімп», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 6, що не перебуває в територіальних межах Києво-Святошинського району Київської області.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003986, складений 30.10.2018 року старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київської області капітаном поліції ОСОБА_6 та затвердженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , надійшов до Києво-Святошинського районного суду Київської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки діяння, в якому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення, вчинено поза територіальними межами Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За таких обставин суд, беручи до уваги те, що вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0003986 до іншого суду за підсудністю по суті перебуває за межами компетенції суду першої інстанції, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, вважає за необхідне направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України до Київського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Керуючись вимогами ст. ст. 32, 34, п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд -

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0003986 від 20.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, направити до Київського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1