Справа № 359/1897/19
Провадження № 1-кс/359/626/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 м.Бориспіль

слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду без проведення технічної фіксації судового засідання, скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшла скарга, якою скаржник просить зобов`язати слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_5 , або іншу уповноважену особу Бориспільського ВП, повернути тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_4 .
В обґрунтування скарги зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 . 05.02.2019 року його син - ОСОБА_6 керуючи вказаним автомобілем в с. Гора Бориспільського району Київської області був затриманий працівниками Бориспільського ВП ГУНП у Київській області за підозрою у замаху на вчинення крадіжки. Того ж дня, протоколом огляду місця події вказаний автомобіль був вилучений і поміщений на штрафмайданчик Бориспільського ВП ГУНП у Київській області й до сьогоднішнього дня не повернутий власнику, хоча останній неодноразово звертався до слідчого з усними вимогами повернути автомобіль. Арешт слідчим чи прокурором на вказане тимчасове вилучене майно накладено не було, що в даному випадку є порушенням його законних прав щодо володіння даним транспортним засобом.

В судове засідання скаржник не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі на задоволенні скарги наполягав.

Слідчий та прокурор в судове засідання також не з`явились, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги. Слідчийнадав суду заяву про неможливість прибути в судове засідання, в зв`язку з перебуванням на слідчих діях, просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти задоволення скарги, крім того зазначив, що арешт на вказаний автомобіль не накладався.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із відсутністю клопотань щодо такого розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданої скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, відповідно до кримінального процесуального законодавства України слідчий був зобов`язаний внести клопотання слідчому судді про арешт вилученого майна. До цього часу вказаних дій слідчим зроблено не було.

Підставою для збереження вилученого майна органом досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна. Таким чином, перебування тимчасово вилученого майна не у його законного володільця можливе лише у визначених законом випадках.

Отже, утримання слідчим тимчасово вилученого майна є безпідставним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із наявної в матеріалах скарги постанови від 11.02.2019 року слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 слідує, що автомобіль марки ««CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказом.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів(ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Зважаючи на те, що автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , має статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що даний транспортний засіб має бути повернуто його власнику ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

З огляду на наведене, а також враховуючи, що слідчим не дотримано терміну для вирішення питання щодо вилученого майна, не виконано вимоги, визначені імперативними норми ст.ст.169,171 КПК України, вказане в скарзі тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 - підлягає негайному поверненню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 100,160-166, 168, 169, 170-174, 303-309 КПК України,

у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_5 , або іншу уповноважену особу Бориспільського ВП, повернути тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1