У Х В А Л А
іменем України

29 березня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна

у с т а н о в и в:

27.03.2019 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000278 від 26.03.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: мобільний телефон "Jeep-F605", ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 ; рюкзак ТМ "Goldbe" та посвідчення працівника ПАТ "Укразалізниця" Виробничій підрозділ "Вагонне депо Основа" № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час досудового розслідування 26.03.2019 проведено огляд місця події поблизу гаражного приміщення №121 по вул. Автомобілістів в м. Змієві Харківської області, де ОСОБА_6 добровільно видав вказані речі, які отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому щодо них необхідно вжити заходів щодо їх збереження шляхом накладення на них арешту.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому. Також зазначила, що ОСОБА_6 , у якого були вилучені вказані речі, 27.03.2019 повідомлено про підозру у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, а тимчасово вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 на судовий розгляд не прибув, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000278, 26.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: Не встановлена особа 25.03.2019 близько 15:00 години перебуваючи в м. Змієві Харківської області шляхом вільного доступу викрала майно, яке належить ОСОБА_5 .

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2019 підтверджується, що ОСОБА_5 звернувся до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області з повідомленням про таємне викрадення його особистого майна.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.03.2019, на території поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_4 гаражного кооперативу по вул. Автомобілістів в м. Змієві Харківської області, було добровільно видано ОСОБА_6 в присутності потерпілого ОСОБА_5 : мобільний телефон "Jeep-F605", ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора "Vodafone"; рюкзак ТМ "Goldbe!" в якому містились медикаменти; посвідчення працівника ПАТ "Укразалізниця" Виробничій підрозділ "Вагонне депо Основа" № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які було вилучено. (а. с. 5, 6).

Постановою від 26.03.2019 вирішено визнати мобільний телефон та рюкзак із посвідченням та медикаментами речовими доказами, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а. с. 7, 8).

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені мобільний телефон та речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучені мобільний телефон, рюкзак та посвідчення мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмети щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на наступне майно: мобільний телефон "Jeep-F605", ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 ; рюкзак ТМ "Goldbe"; посвідчення працівника ПАТ "Укразалізниця" Виробничій підрозділ "Вагонне депо Основа" № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

3. Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1