Справа № 171/1398/18
В И Р О К
Іменем України
22 січня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 11.05.2018 року за № 0000542 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої повну загальну середню освіту, заміжню, на утриманні має малолітню дитину 2009 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

11.05.2018 року приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_4 , знаходилась в гостях у матері свого співмешканця ОСОБА_6 , у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв на кухні вищевказаної квартири, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка на побутовому ґрунті. Під час вказаної сварки, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, узяла зі столу кухонний ніж, яким, тримаючи у лівій руці, нанесла один удар в область живота ОСОБА_6 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 120 від 05.07.2018 року потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення правої здухвинної області без ушкодження внутрішніх органів, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнала частково, пояснила, що проживала з потерпілим ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, за час спільного проживання потерпілий її неодноразово бив, вона місяцями не виходила з будинку. У той день 11.05.2018 року в нічний час вони з потерпілим ОСОБА_6 в нього вдома сиділи за столом, між ними почалась сварка, в ході якої ОСОБА_7 взяв зі столу ніж, вона хвилювалась за своє життя, оскільки потерпілий міг її поранити ножем, тому почала забирати в нього ніж, і випадково поранила його. Як саме спричинила ушкодження не пам`ятає, все відбувалось швидко. У вчиненому розкаюється, але не визнає свою вину, оскільки потерпілий міг її вбити, вона захищалась.

Суд, вислухавши обвинувачену ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_8 , дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що дійсно проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 . Він її ніколи не бив, у той день теж не бив, дату події він не пам`ятає, але це було в минулому році, вони розпивали з обвинуваченою спиртне, сиділи за столом, сварки не було, обвинувачена раптово взяла ніж та нанесла йому удар в область живота, він лікувався, йому зробили операцію. Майнових претензій до потерпілої він не має, вважає можливим її виправлення без реального призначення покарання, просить її виправдати.

Протоколом огляду від 11.05.2018 року зафіксовано відомості щодо огляду місця події, яким є приміщення квартири АДРЕСА_2 , в кухні вказаної квартири в лівому дальньому куті від входу знаходиться кухонний куток з кухонним столом. На столі знаходиться дві порожні склянки, дві чашки, пачка з майонезом, порожня попільничка, залишки ковбаси та хліба. Ніж кухонний, загальною довжиною 33 см, лезо ножа загальною довжиною 20 см, шириною від 2,4 до 2,8 см. Рукоятка ножа пластикова, зеленого кольору. Яких не будь слідів на ножі, у тому числі капілярних ліній не виявлено. В кухні на поверхні плитки по усьому периметру маються сліди плями червоно-бурого кольору та замитих плям. На кухонному кутку знаходиться речовина бурого кольору. Під мийкою знаходиться відро для сміття, в якому серед побутового сміття виявлено фрагмент бинта, довжиною 20 см, вкриті суцільними плямами речовини бурого кольору, там же у відрі знаходиться джинсові брюки, права частина яких має нашарування речовини червоно-бурого кольору, задня ліва кишеня брюк має пошкодження механічне у вигляді розрізу зліва направо довжиною 15 см 8 см. З лівої сторони по коридору розташовані спальні та зала кімната, в спальні навпроти входу до кімнати знаходиться ліжко з краю якого знаходяться шорти чоловічі білого кольору, з правої сторони яких нашарування речовини бурого кольору (а.с. 11-12 матеріали КП).

Висновком експерта № 120 від 05.07.18 року підтверджено, що при судово-медичній експертизі виявлено наступні об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 : проникаюче колото-різане поранення правої здухвинної області без ушкодження внутрішніх органів з напрямком ранового каналу (згідно даних медичних документів «косо вниз и к центру на глибину до 7см»); яке виникло від дії колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень ТЯЖКОГО ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті вказаній обстежуваним, тобто 11.05.2018 року (а.с. 22-24 матеріали КП).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та фото таблиці до протоколу, зафіксовано, потерпілим повідомлено про обставини що відбулись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , відповідно до яких між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка, де під час сварки обвинувачена кухонним ножем нанесла один удар в область передньої черевної стінки останньому, в наслідок чого ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів. Потерпілий пояснив, що під час удару він стояв біля кухонного кутка і стола, а обвинувачена стояла поблизу столу, обличчям одне до одного. Потерпілий перед ударом сидів на кухонному кутку навпроти входу до кухні, в цей вечір вони вживали спиртні напої, в кухні крім них самих нікого не було (а.с. 26-30 матеріали КП).

Висновком додаткової експертизи № 120/128 встановлено, що при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_6 , 1988 року народження з даними викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим, не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які були продемонстровані ним в ході проведення слідчого експерименту (внаслідок одного удару кухонним ножем в область правої поверхні тулуба) (а.с. 34-35 матеріали КП).

Протоколом слідчого експерименту від 12.05.2018 року за участю ОСОБА_4 , в якому зазначені події пов`язані з спричиненням тілесного ушкодження ОСОБА_6 обвинуваченою ОСОБА_4 (а.с. 46-48 матеріали КП).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст.121 КК України знайшло своє підтвердження під час проведення судового слідства.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Покази обвинуваченої ОСОБА_9 щодо того, що 11.05.2018 року в нічний час вони з потерпілим ОСОБА_6 в нього вдома сиділи за столом, суд вважає достовірними, оскільки вони повністю узгоджуються з даними протоколу огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_6 , показами обвинуваченої та потерпілого в ході проведення слідчого експерименту.

Також правдивими і достовірними суд вважає покази обвинуваченої ОСОБА_9 , що між ними з потерпілим почалась сварка, оскільки вони підтверджуються її показами в ході проведення слідчого експерименту, показами потерпілого під час проведення слідчого експерименту. Покази потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні в тій частині, що між ними сварки не було суд вважає недостовірними, оскільки вони повністю спростовуються зазначеними вище доказами.

Покази обвинуваченої ОСОБА_9 щодо того, що потерпілий наносив їй тілесні ушкодження 11.05.2018 року суд вважає недостовірними, оскільки жодного доказу на підтвердження спричинення їй тілесних ушкоджень нею не надано, хоча потерпіла не мала будь-яких перешкод звернутись до правоохоронних органів чи до лікарні з відповідними заявами негайно після завершення подій. За показами обвинуваченої, вона лише вважала, що обвинувачений може спричинити їй удар ножем, під час проведення слідчого експерименту не пояснила за яких обставин їй вдалось отримати ніж, а тому суд вважає, що її покази не містять посилання на обставини, які б свідчили про виникнення суспільно-небезпечного посягання зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 , які б потребували відверненню чи припиненню в даній обстановці та виправдовували б дії обвинуваченої.

Разом з тим обвинувачена ОСОБА_9 визнає, що саме вона нанесла удар в область живота потерпілого, і ці її покази повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_6 , який стверджує, що саме обвинувачена ОСОБА_9 нанесла йому удар ножем, факт виникнення тілесних ушкоджень від механізму описаного потерпілим підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тому, твердження обвинуваченої про вчинення нею кримінального правопорушення з метою самозахисту, суд вважає недоведеним та оцінює, як обраний обвинуваченою спосіб захисту своїх інтересів, що є її правом.

Досліджені в судовому засіданні докази суд оцінює як достовірні, допустимі, належні, а в своїй сукупності достатні та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст.121 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченої, яка вину визнала частково, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с. 72 матеріали КП), яка перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2018 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади» (а.с. 71 матеріали КП), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 70 матеріали КП), те, що вона раніше не судима (а.с. 69 матеріали КП), має малолітню дитину, яка на даний час тимчасово проживає з батьком.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання є висловлення шкодування щодо вчиненого.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної, наявність у неї неповнолітньої дитини, роботи без укладення трудового договору, враховуючи позицію потерпілого щодо можливості виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування призначеного їй покарання, та можливість прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: кухонний ніж, джинсові штани, ганчірку, шорти, фрагмент бинта, які зберігаються у камері схову речових доказів Апостолівського ВП знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілому.

Суддя - ОСОБА_1