Справа № 492/401/19
Провадження № 1-кп/492/79/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 04.12.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.08.1996 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі;
-01.02.2000 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі;
-28.05.2002 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ст. 304, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-20.06.2006 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 17.05.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, щодо якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 03 травня 2019 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_1 у щорічній відпустці в період з 15.04.2019р. по 03.05.2019 р., звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків по наявному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 просили суд обрати більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Розглянувши подане прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Розглядаючи клопотання прокурора, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників судового провадження, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованого останньому діяння, з врахуванням і того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років; з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_5 , який виявляє низьку соціальну адаптацію, оскільки до затримання не був працевлаштований, не має постійного місця проживання, не мав стабільного доходу для існування та стійких соціальних зв`язків, з врахуванням того, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, що свідчить про його стійку асоціальну позицію, з врахуванням того, що свідки по наявному кримінальному провадженні не допитані в суді, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі буде мати можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; вчинення іншого кримінального правопорушення, тиск на потерпілого та свідків. Зазначені обставини свідчать також про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки обвинуваченим, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.
За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.
З огляду на вищезазначене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, враховуючи, що передбачені ст. 177 КПК України та доведені у даному кримінальному провадженні ризики не знизились і не відпали, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у подальшому триманні обвинуваченого під вартою, що переважає над його особистими інтересами, та жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 09 квітня до 07 червня 2019 року.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою закінчується 07 червня 2019 року.
Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області