КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон чорного кольору НТС s/n НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером карти НОМЕР_4 , моноблок білого кольору ІМАС серійний номер C02QC6YXqq78, грошові кошти на загальну суму 613 850 (шістсот тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) українських гривень, 78 040 (сімдесят вісім тисяч сорок) доларів США, 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) ЄВРО, у вигляді заборони користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним вище майном.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про скоєння апелянтом та її чоловіком ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України, вони не є підозрюваними, обвинуваченими, засудженими в кримінальному провадженні. Зазначає, що ОСОБА_8 є засновником ТОВ "Восток-Сервіс-Юг", в період з 28 серпня 2017 по 15 вересня 2017 року проведено документальну планову перевірку вказаного товариства, результати перевірки оформлені Актом від 22 вересня 2017 року №1271/14-291-01/34949354. На підставі вказаного акту перевірки були видані податкові повідомлення-рішення, які рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року визнані протиправними та скасовані, дане рішення набрало законної сили. Вважає арешт на майно накладено необґрунтовано та він підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишенні її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000165 від 02.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

31.10.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон чорного кольору НТС s/n НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером карти НОМЕР_4 , моноблок білого кольору ІМАС серійний номер C02QC6YXqq78, грошові кошти на загальну суму 613 850 (шістсот тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) українських гривень, 78 040 (сімдесят вісім тисяч сорок) доларів США, 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) ЄВРО, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

02.11.2018 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва клопотання задоволено.

Разом з тим, дослідивши надані на обґрунтування внесеного на розгляд клопотання про арешт майна матеріалів, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів слідчого судді щодо наявності правових підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, не зважаючи на те, що надані матеріали провадження містять постанову органу досудового розслідування про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0000165 від 02.10.2018 року, як вважає апеляційний суд, прокурором під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане процесуальне рішення органу досудового розслідування є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а відтак слідчим суддею при задоволенні клопотання не дотримано вимог ст. 173 КПК України.
На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон чорного кольору НТС s/n НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером карти НОМЕР_4 , моноблок білого кольору ІМАС серійний номер C02QC6YXqq78, грошові кошти на загальну суму 613 850 (шістсот тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) українських гривень, 78 040 (сімдесят вісім тисяч сорок) доларів США, 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) ЄВРО, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 про арешт майна, а саме мобільного телефону чорного кольору НТС s/n НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером карти НОМЕР_4 , моноблоку білого кольору ІМАС серійний номер C02QC6YXqq78, грошових коштів на загальну суму 613 850 (шістсот тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) українських гривень, 78 040 (сімдесят вісім тисяч сорок) доларів США, 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) ЄВРО, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1513/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1