Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/91/19
Провадження № 1-кп/506/33/19
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу
14.03.2019смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0002965, внесеному в ЄРДР 01.09.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Флорешти Республіки Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

До Красноокнянського районного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем, призваним у зв`язку із мобілізацією та проходячи військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «солдат», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, близько 08 год. 21.07.2015 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто не з`явився вчасно на службу до розташування відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухилявся від військової служби до 01.09.2015 року, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що 22 січня 2019 року ОСОБА_3 затриманий та того ж дня ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18.03.2019 року. За фактом ухилення ОСОБА_3 від несення військової служби керівництвом ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від проходження військової служби, на телефонні дзвінки не відповідає та ніяким чином на зв`язок не виходить. Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. На теперішній час підстав для скасування чи зміни покладених на обвинуваченого обов`язків немає, оскільки заявлені під час обрання йому запобіжного заходу ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились. Тому враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, значний час переховувався від органів досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також до теперішнього часу продовжує злочинну діяльність, прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, встановивши обвинуваченому обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Своє клопотання захист мотивував тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженні зменшились, оскільки досудове розслідування завершилось, всі докази вже зібрані, а тому обвинувачений вже не може знищити, сховати або спотворити документи, які є доказами по зазначеному кримінальному провадженню.

Крім того, обвинувачений повідомив, що він перебував за своїм місцем проживання, оскільки доглядав за хворим батьком.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ч.4 ст.199 розділу ІІ КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В п.79 рішення у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім того, в п.60 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України» зазначено, що зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Так, при вирішенні клопотання прокурора та захисника щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з того, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави із визначенням розміру застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 76840 грн., строк застосування якого закінчується 18 березня 2019 року.

При обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею було враховано як особу обвинуваченого, так і ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки понад три роки він знаходився у розшуку, відсутність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків , тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, оскільки санкція статті, яка йому інкримінується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, і ці ризики на даний час не змінилися та не відпали.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і тому, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, має забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти загально-суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому суд вважає, що ризики не зменшились і інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого, і тому обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу, застосованого ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2019 року у виді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави строком на 60 діб.

Що стосується клопотання прокурора про саме обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , то при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

При цьому, оскільки запобіжний захід ОСОБА_3 вже застосовано ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси, строк застосування якого на час розгляду клопотання не закінчився, то суд вважає, що прокурор помиляється, заявляючи клопотання про застосування, а не продовження запобіжного заходу, тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 194,371,372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів - до 13 травня 2019 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави із визначенням розміру застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 76840 грн., та визначеними в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2019 року обов`язками, з внесенням застави на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача: ДКСУ, р/р 5435, МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 згідно ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області №506/91/19 від 14 березня 2019 року).

У разі внесення застави обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду оголошено 18 березня 2019 року о 14.00 год.

Суддя ОСОБА_1