УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

м. Київ
справа № 766/22944/17
провадження № 51-314ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.
Суть питання
Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, долученої до касаційної скарги, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000019.
Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 03 травня 2018 року залишив зазначену ухвалу слідчого судді без змін.
ОСОБА_4 звернувся до Херсонського апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 22 жовтня 2018 року залишив заяву ОСОБА_4 без руху і надав десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, повернуто оскільки він не усунув недоліків своєї заяви, яку було залишено без руху.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 06 листопада 2018 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону доводи ОСОБА_4 в касаційній скарзі фактично зводяться до його незгоди з ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року, яка не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом із тим, ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою було повернуто його заяву про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами, не зазначає, які саме порушення допустив апеляційний суд, і не обґрунтовує, в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 412, 429, 462, 464 цього Кодексу.
При цьому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що суддя апеляційного суду не мав повноважень розглядати його заяву про перегляд ухвали апеляційного суду від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, оскільки входив до складу колегії суддів при постановлені цієї ухвали, у своїй касаційній скарзі не вказав обставин, які би згідно зі ст. 75 КПК виключали участь цього судді при розгляді вказаної заяви або ж на підставі ст. 76 КПК свідчили би про недопустимість його повторної участі в такому розгляді.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2