печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.10.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0005035 від 04.12.2016.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана ним постанова є незаконною з огляду на наступне.

Так ОСОБА_3 є одним із обвинувачених в кримінальному провадженні № , що перебувало в провадженні слідчого відділу Прокуратури м. Києва. Стороні захисту у вказаному кримінальному провадженні достовірно відомо про те, що в провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0005035 від 04.12.2016, в ході проведення досудового розслідування встановлені факти незаконних дій по збиранню доказів щодо нього та інших обвинувачених у кримінальному провадженні № .

В зв`язку з вказаним, він звернувся із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0005035 від 04.12.2016, оскільки вважає, що діями осіб, відносно яких здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні йому заподіяна шкода.

Таким чином вважає, що викладені в постанові про відмову у визнанні його потерпілим висновки не відповідають фактичним обставинам, а тому просить оскаржувану постанову скасувати та зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України вручити йому пам`ятку про процесуальні права потерпілого в кримінальному провадженні № 0005035 від 04.12.2016.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, заяв про розгляд скарги за його відсутності не направив.

Прокурор, постанова якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся у спосіб та строки, визначені ст. 135 КПК України, на адресу суду направив письмові заперечення, в яких зазначив, що дійсно Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005035 від 04.12.2016. Однак в межах означеного досудового розслідування не досліджуються факти фальсифікації доказів у кримінальному провадженні № . А тому жодних даних з приводу завдання будь якої шкоди ОСОБА_5 діями осіб, що є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0005035, не завдано, просив у задоволенні скарги відмовити та її розгляд проводити в його відсутність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Згідно з положеннями ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчим суддею встановлено, що вона прийнята з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального та погоджується з висновками слідчого, враховуючи при цьому, обставини кримінального провадження та вважає, що викладені доводи ОСОБА_5 у скарзі та відповідно в його клопотанні не в повній мірі відповідають фактичним обставинам.

Надходячи до такого висновку, слідчий суддя в тому числі виходив з даних, наявних в долученій до матеріалів скарги копії витягу з ЄРДР з кримінального провадження № 0005035, з якої не вбачається, що предметом розслідування в даному кримінальному провадженні є досліджуються факти фальсифікації доказів у кримінальному провадженні № . Інших будь яких доказів на підтвердження доводів скарги, ОСОБА_5 слідчому судді не надано.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а відтак слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 55, 303, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1