Справа № 646/1087/19
№ провадження 1-в/646/103/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2019року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», щодо засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 28.03.2014 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст. 75 КК України; 03.12.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбдавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 22.07.2015 по 27.10.2016 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, в якому адміністрація установи разом зі спостережною комісією просить про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , 1987 року народження, засудженого: 23.03.2016 року Фрунзенським районним судом міста Харкова, за за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що останній позитивно характеризується, режим тримання не порушує, довів своє виправлення, подальше його перевиховування можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.
Представник колонії подання підтримав та просив його задовольнити.
Засуджений підтримав думку представника колонії.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані докази та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивченням даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Дослідженням матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений 23.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 23.03.2019 року. Кінець строку: 17.10.2019 року.
Станом на 04 березня 2019 року засуджений відбув фактично 4 роки 9 місяців 7 дні.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.07.2015 року.
Під час перебування у Харківській установі виконання покарань (№27) залучався до праці на посаді столяра, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи заохочувався один раз. Характеризувався позитивно.
Під час перебування в лікувальному закладі при Темнівський виправній колонії (№100) до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 15.05.2017 року відбуває покарання в Диканівській виправній колонії (№ 12). За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував. За сумлінну поведінку і ставлення до праці та виконання робіт по благоустрою території установи, адміністрацією установи заохочувався 5 разів. Характеризується позитивно.
З матеріалів особової справи вбачаються що засуджений працевлаштований в господарчій групі установи робітником з обслуговування будинків та споруд з погодинною оплатою. До виконання посталених завдать відноситься добре та виконує їх у повному обсязі. Порушень правил техніки безпеки не допускає.
Дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконання законних вимоги персоналу установи, приймання участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт» лише свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення.
Згідно вироку суду має майновий позов на закальну суму 39908,60 грн., а саме 5000,00 грн.(моральний збиток); 1414,14 грн. (експертиза); 33524,46 грн. (матеріальний збиток). Засудженим ОСОБА_5 за вироком суду сплачено було лише витрати за проведення експертизи у розмірі 1414,14 гривень. Матеріальну та моральну шкоду засудженим відшкодовано не було.
Виконавчи листи до ДУ «Диканівської ВК (№12)» не надходили.
Разом з тим, матеріали особової справи містять дані потерпілих. Право на отримання ОСОБА_5 копій документів з його особової справи передбачено ч. 1 ст. 8 КВК України.

Отже, засуджений не позбавлений був можливості зв`язатися із потерпілими шляхом листування з питань відшкодування шкоди, позаяк за ч. 1 ст. 107 КВК України він має право здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній.

Будь-яких доказів намагання засудженого добровільно виконати вирок справа не містить та засудженим не надано.

Враховуючи вищезазначене на внутрішнє переконання суду засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, цілі покарання не досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом, засуджений лише стає на шлях виправлення.
За таких обставин, розглянувши клопотання відповідно до ст.22 КПК України на засадах змагальності на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення подання колонії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», щодо засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1