Справа №485/1987/18
Провадження № 1-в/485/4/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою в АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
11 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що засуджений стає на шлях виправлення, одак на даний час свого виправлення не довів.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_6 з 30 жовтня 2018 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 04 січня 2019 року, складає 3 роки 2 місяці 12 днів, що є більше двух третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 30 жовтня 2018 року зарекомендував себе з посереднього боку; на виробництві не працевлаштований, однак виконує разові доручення в їдальні установи на загальних засадах. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи, вимог пожежної безпеки. Стягнень та заохочень не має. Начальник відділення в ході судового розгляду характеризував засудженого таким, що свого виправлення не довів.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово судимий, за попереднім місцем відбуття покарання в Ольшанській виправній колонії №53, характеризувався посередньо. За сумлінне ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника установи зняттям раніше накладеного стягнення. Протягом усього часу відбування покарання засуджений три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, з яких два рази був поміщений в ДІЗО. Допущенні порушення виражались у порушенні режиму тримання, а саме: "Вилучено мобільний телефон", "Порушення розпорядку дня в ДІЗО". Стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак свідчать про надостатнє виправлення засудженого.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 22.03.2018 року було відмовлено, також 27.06.2018 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено в усіх випадках як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_6 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376, 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаїського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя