490/6546/17 23.11.2018
н/п 1-кп/490/175/2018
Справа № 490/6546/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2018 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000698 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.03.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;
20.01.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
30.02.2017, близько о 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи разом з товаришем на зупинці громадського транспорту "3-я Слобідська" у м. Миколаєві, познайомився з потерпілою ОСОБА_6 та її подругою. Через деякий час, товариш ОСОБА_3 разом з подругою ОСОБА_6 поїхали по своїм справам, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 направилися до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки "Prestige 3530", вартістю у 2599 грн.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , викрав мобільний телефон марки "Prestige 3530" з двома картками мобільного оператору "МТС" та "Лайф".

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 2599 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з кваліфікуючою ознакою - повторність, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, винним у вчиненні якого визнається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 185 КК України визнавав повністю, суду показав, що 13.02.2017, близько 22 год. 00 хв., на зупинці громадського транспорту на вул. 3-я Слобідська, в м. Миколаєві познайомився з ОСОБА_6 , яка запросила його до себе додому. На тумбочці, в одній із кімнат квартири ОСОБА_6 побачив мобільний телефон, поки ОСОБА_6 знаходилася на кухні, він узяв цей телефон та покалав його у кишеню. Після цього, квартиру покинув, а викрадений мобільний телефон на наступний день разом із товаришем заклав у ломбард.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що у середині лютого 2017 року, близько 22 год. 00 хв., на зупинці громадського транспорту вул. 3 Слобідська, в м. Миколаєві познайомилася з обвинуваченим ОСОБА_3 , якого запросила до себе додому. Залишивши свій мобільний телефон на тумбі біля ліжка, вона пішла до кухні. Коли повернулася до кімнати побачила, що ОСОБА_3 зник разом з її мобільним телефоном.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в середині лютого 2017, приблизно о 22 год. 00 хв., разом з ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул. 3 Слобідська, в м. Миколаєві, познайомилися з ОСОБА_6 та її подругою. Він проводив подругу ОСОБА_6 а що робив і де був ОСОБА_3 йому не відомо.Разом із цим підтвердив, що наступного дня він із ОСОБА_3 заклали у ломбард за його паспортом мобільний телефон марки "Prestige 3530". кому належить цей мобільний телефон та звідки він узявся у ОСОБА_3 йому не відомо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена ретельно дослідженими під час судового розгляду письмовими документами, зокрема протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 з осіб зображених на фотознімках; показаннями потерпілої свідків та самого обвинуваченого.

Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскількі отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, є неодноразово судимим за злочини проти власності, востаннє 20.01.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, штраф у сумі 850 грн., призначений вироком Ленінського районного суду від 06.03.2014 вирішено виконувати самостійно. Відповідно до наданої сектором пробації досудової доповіді від 10.04.2017 ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений злочин необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В порядку ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, суд повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2016, та покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2014.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2018 до ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту строком до 18.07.2018р. припинений.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України суд, -
у х в а л и в:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2016 у виді арешту строком на 4 місяці а також, покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2014 і остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців та у виді штрафу в сумі 850 грн. 00 коп..

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2014, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., виконувати самостійно.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі відраховувати з моменту приведення вироку до виконання в частині цього покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 11.07.2017 по 18.05.2018 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1