КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу директора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року в рамках кримінального провадження за № 0004441 від 15.11.2018 р, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 ,. та накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» () № НОМЕР_1 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_2 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_3 (поточний рахунок в євро), № НОМЕР_4 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_5 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_6 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_7 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_4 (картковий гривневий рахунок), № НОМЕР_9 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (депозитний гривневий рахунок), що відкриті в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО банку 305299, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) з забороноюздійснювати всі види фінансових операцій по зазначеним банківським рахункам.

Слідчий суддя вважає наявними передбачені ст.ст.170-173 КПК Українипідстави для арешту на майно з метою його збереження, оскільки грошові кошти розміщені на рахунках є предметом кримінального правопорушення та визнані речовими доказами.

Директор ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на банківські рахунки товариства.

Вважає прийняте рішення незаконним та зазначає, що виклад обставин якими обґрунтоване клопотання прокурора не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що накладення арешту на банківські рахунки та заборона здійснення всіх без виключення фінансових операцій по рахункам повністю блокує фінансово-господарську діяльність підприємства та унеможливлює вільне здійснення підприємницької діяльності.
Також апелянт додає, що слідчий суддя не ретельно перевірив докази сторони обвинувачення, а обмежився лише заявою прокурора про те, що ОСОБА_7 був незаконно відсторонений від роботи в ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та виключений з ЄДР як директор підприємства.
Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутність сторін, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004441 від 15.11.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» () зареєстрованау 2015 році, юридична адреса Товариства - м. Київ, вул. Нижній Вал, будинок 51, здійснює фінансово-господарську діяльність у сфері надання споживчих кредитів фізичним особам розміром до 10 тисяч гривень. Засновником Товариства є ЗАТ «ІМАРІНА» та кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи ОСОБА_8 - громадянин Литви. Директором ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (), на підставі Наказу Товариства №3-К від 26.01.2016, є ОСОБА_7 , до основних повноважень якого входить керівництво Товариством, здійснення контролю за роботою працівників (25 співробітників), та інше. На підставі Протоколу №24/05/18 загальних зборів учасників ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» () від 24.05.2018 р. прийнято наступні рішення: - про зміну розміру статутного капіталу Товариства у бік його зменшення; - затверджено та підписано статут Товариства у новій редакції; - зареєстровано нову редакцію статуту Товариства. Таким чином, станом на 24.05.2018 уставний капітал Товариства становив 5 800 000,00 гривень. ЗАТ «ІМАРІНА», директором якого є громадянин Литви ОСОБА_8 , є єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ().

У ході допиту директора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ОСОБА_7 стало відомо, що 14.11.2018 виявлено, в Єдиному реєстрі в розділах про засновників та керівника міститься інформацію, яка не відповідає дійсності. Так, в розділі засновники зазначено: ФІНАНСОВА ГРУПА "КРАМЕР" (код ЄДРПОУ засновника: 40751561), адреса засновника: 01034, м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів Вал, будинок 27. Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 5 800 000.00; кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи - 40751561- ОСОБА_9 , Україна, м.Київ, вул. Бальзака, 88-А; кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи -40751561- ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , а в розділі керівник: ОСОБА_5 . Того ж дня, 14.11.2018, ОСОБА_7 одразу, у телефонному режимі зв`язався з ОСОБА_10 - кінцевим бенефіціаром Товариства, керівником ЗАТ «ІМАРІНА», кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» і повідомив зазначену вище інформацію.У свою чергу керівник ЗАТ «ІМАРІНА» ОСОБА_11 повідомив, що не приймав рішення про продаж (або будь-яке інше відчуження) своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», не підписував будь-які документи спрямовані на такий продаж (або відчуження), не уповноважував будь-яких осіб здійснювати дії, внаслідок яких може бути припинено право власності ЗАТ «ІМАРІНА» на частку в статутному капіталі Товариства, не приймав рішення про зміну керівника Товариства, не звільняв з посади директора Товариства ОСОБА_7 та не призначав на посаду директора Товариства ОСОБА_5 .

У ході допиту ОСОБА_12 та ОСОБА_7 встановлено, що на ім`я ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» () відкрито у банківській установі ПАТ «КБ «Приват Банк» (МФО банку 305299, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), що є офіційним представництвом ПАТ «КБ «Приват Банк» у м. Києві, наступні розрахункові рахунки: № НОМЕР_1 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_2 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_3 (поточний рахунок в євро), № НОМЕР_4 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_5 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_6 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_7 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_4 (картковий гривневий рахунок), № НОМЕР_9 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (депозитний гривневий рахунок).

Враховуючи зазначені обставини, орган досудового розслідування вважає що, саме для державної реєстрації юридичної особи були подані документи, які містять завідомо неправдиві відомості, а також відбулося протиправне заволодіння часткою ЗАТ «ІМАРІНА» в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.
Постановою слідчого Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_13 від 15.11.2018 розрахункові рахунки відкриті на ім`я ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004441.

16.11.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт банківських рахунків ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», що відкриті в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО банку 305299, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) з забороноюздійснювати всі види фінансових операцій по зазначеним банківським рахункам.
21.11.2018 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва клопотання органу досудового розслідування було задоволено, та накладено арешт.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004441 та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, при цьому врахував завдання арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у право власності з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно грошові кошти розміщені на банківських рахунках, можуть бути приховані, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання апелянта на те, що, прокурором не було доведено необхідність накладення арешту, оскільки клопотання органу досудового розслідування не містить належних та допустимих доказів що його обґрунтовують, та які вказують на ведення незаконної діяльності ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу колегії суддів, та спростовуються матеріалами що обґрунтовують клопотання , зокрема протоколом допиту ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 .
На підставі викладеного, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 ,. та накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» () № НОМЕР_1 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_2 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_3 (поточний рахунок в євро), № НОМЕР_4 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_5 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_6 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_7 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_4 (картковий гривневий рахунок), № НОМЕР_9 (поточний гривневий рахунок), № НОМЕР_8 (депозитний гривневий рахунок), що відкриті в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО банку 305299, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) з забороноюздійснювати всі види фінансових операцій по зазначеним банківським рахункам - залишити без змін.
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1837/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_15 Доповідач: ОСОБА_1