Номер провадження: 11-сс/813/211/19
Номер справи місцевого суду: 520/1196/19 1-кс/520/964/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000773 від 04 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 год. 30 хв. 26 березня 2019 року без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя безпідставно застосував до ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід і не визначив заставу в якості альтернативного запобіжного заходу. Так, слідчий суддя не дав належної оцінки тим обставинам, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 співпрацював зі слідством, раніше до відповідальності за порушення ПДР не притягався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має батьків, одружений, на утриманні у нього знаходиться малолітня дитина. Крім того захисник зазначив, що у підозрюваного не має доступу до речових доказів у кримінальному провадженні, а зі свідками він не знайомий та не підтримує ніяких стосунків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 03 листопада 2018 року о 17 год. 30 хв., в темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем OPEL VECTRA р/н НОМЕР_1 Болгарської реєстрації, рухаючись біля будівлі №38 по вул.Європейська з боку вул.1-го Травня в напрямку вул. Ярослава Мудрого в м. Роздільна Одеської області, не врахував дорожню обстановку, не прийняв заходів до зменшення швидкості руху та допустив наїзд передньою частиною кузову керованого ним автомобілю на праву частину велосипеда на якому здійснював рух ОСОБА_10 .

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень велосипедист ОСОБА_10 загинув на місці пригоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були досліджені в судовому засіданні слідчим суддею, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000773 від 01 листопада 2018 року;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 листопада 2018 року та схемою до нього;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 21 січня 2019 року;

-висновками експертів №1299-А від 07 грудня 2018 року та №1666-3696/2018 від 07 грудня 2018 року

-іншими матеріалами кримінального провадження

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор наполягав на тому, що з метою ухилитись від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_11 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності вини ОСОБА_11 йому загрожує реальне покарання до 8 років позбавлення волі.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Апеляційний суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на існуванні якого наполягав прокурор, є мінімальним із урахуванням міцності соціальних зв`язків підозрюваного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Так, ОСОБА_8 зареєстрований та постійно проживає в м.Роздільна Одеської області, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, має батьків, одружений, на утриманні у нього знаходиться малолітня донька ОСОБА_12 2017 року народження, раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не дав та безпідставно застосував до ОСОБА_11 найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому не зазначив чому інші більш м`які запобіжні заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Статтею 410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Розглядаючи по суті клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 апеляційний суд враховує, що ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України з необережності, визнає свою вину та щиро кається у вчиненому злочині.

Крім того, апеляційний суд враховує поведінку ОСОБА_11 одразу ж після вчинення злочину, який не залишив місце пригоди, намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, викликав швидку.

Також апеляційний суд враховує, що на теперішній час підозрюваний співпрацює з слідством, і з 03 листопада 2018 дати ДТП до 25 січня 2019 року дати застосування запобіжного заходу, ОСОБА_11 не здійснював будь-яких спроб переховуватись від органу досудового розслідування, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на існуванні якого наполягав прокурор, є мінімальним.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор не довів, що підозрюваний здійснював будь-які спроби впливати на свідків у кримінальному провадженні, або знищити чи спотворити речові докази у кримінальному провадженні.

З цих підстав апеляційний суд вважає, що вказані ризики на даному етапі досудового розслідування взагалі відсутні і є лише припущенням слідчого та прокурора.

Враховуючи викладені обставини, в тому числі і наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання в нічний час доби.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування підозрюваного під час здійснення досудового розслідування.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 год. 30 хв. 26 березня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 23:00 години до 06:00 години ранку наступної доби;

2)повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання та роботи.

3)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 06 березня 2019 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3