Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6305/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002211 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2018 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 29.01.2018 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання, з 01.06.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбутого покарання час його тримання під вартою з 01 червня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 7532,16 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон торгівельної марки «Nokia», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , ухвалено залишити останній. Арешт не накладався. Судові витрати відсутні.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, ОСОБА_7 , маючи непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів та в період іспитового строку, встановленого вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2018 року, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 31 травня 2018 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебував поблизу під`їзду № 1 будинку № 11 по вул. Б. Лятошинського в м. Житомирі, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час заходила до вищевказаного під`їзду. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме: золотого ланцюжка з кулоном, який знаходився на шиї у ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та в той же час, коли остання заходила до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , спробував рукою зірвати з шиї потерпілої золотий ланцюжок з кулоном, що їй належить, однак, внаслідок активного опору потерпілої, між ними розпочалась штовханина. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 за вказаних вище обставин, застосовуючи фізичну силу, штовхнув ОСОБА_8 , поваливши останню на підлогу та правою рукою зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби, вагою 12 грамів, з кулоном у формі літери «А», загальною вартістю 7532,16 грн. Після цього ОСОБА_7 разом з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 7532,16 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 12 грамів, з кулоном у формі літери «А», що належить ОСОБА_8 , чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 7532,16 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з прийнятим судовим рішенням. Просить перевірити законність та обґрунтованість вироку суду, оскільки досудове розслідування було проведено з порушеннями та судом було допущено неповноту. Зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що він також просить вирок суду щодо нього змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

В запереченні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними.

Так, зокрема ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, в суді визнав та дав показання, що узгоджуються з встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення та показаннями потерпілої ОСОБА_8 .

Також, вина ОСОБА_7 у вчиненні грабежу підтверджується протоколом огляду місця події при проведенні якого було вилучено телефон ОСОБА_7 , який він загубив при вчиненні злочину, даними протоколу огляду вказаного телефону, протоколом впізнання ОСОБА_7 потерпілою.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості цих доказів колегія суддів не вбачає, не наводить таких даних і обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин апеляційний суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України правильною.

Покарання ОСОБА_7 на думку колегії суддів, призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, обставини що обтяжують його покарання рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, з 2016 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, маючи непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів в період іспитового строку, встановленого вироком Бердичівського міськрайонного суду від 29.01.2018 року повторно вчинив новий злочин, а також думку потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання.

Зазначені обставини свідчать, що він будь-яких позитивних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а характер і обставини вчинення цього злочину вказують про суспільну небезпечність його особи та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання, яке за ч.2 ст. 186 КК України є мінімальним, а за сукупністю вироків визначено ближче до мінімального розміру, що встановлений ч.4 ст. 71 КК України явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2018 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: