ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/5483/18
Номер провадження 11-cc/819/193/18 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27 січня 2019 року до 08 год. 10 хв. включно. Визначено щодо підозрюваного ОСОБА_8 розмір застави в сумі 92 050 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року відносно ОСОБА_8 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послався на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в оскаржуваній ухвалі не наведено підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд не навів доказів того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд лише зазначив, що обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться в протоколах допиту свідків та потерпілих, безпосередньо в судовому засіданні свідки не допитувалися.

Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, мешкає разом з цивільною дружиною, яка є інвалідом.

Будь-які докази щодо впливу підозрюваного на свідків, знищення чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не надано.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, одне з яких є тяжким; за місцем проживання характеризується негативно; офіційно не працює, законне джерело доходів відсутнє, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що в сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 22 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (а.п.45-49).

29 листопада 2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України(а.п.69).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, інкримінованих йому злочинів.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах огляду місця події від 28 вересня 2018 року (а.п.13-17, 30), протоколом огляду предмета від 06 листопада 2018 року(а.п.25-26); оптичним диском з відео файлами; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 616-ДК від 02.11.2018 року (а.п.43), протоколах допиту потерпілого ОСОБА_9 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.п.18-22, 31-33, 35, 39), протоколами пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками від 06 листопада 2018 року за участі свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.п.23-24, 36-38, 40-42).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються безгрунтовними.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; вчинив злочини в період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, міцних соціальних зв`язків немає, офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходів не має.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, цивільну дружину, яка є інвалідом, не можуть бути визнані такими чинниками, які самі по собі зменшують встановлені на початковій стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні ризики щодо можливості продовжити вчиняти злочини та переховуватися від слідства, та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання апелянта про те, що суд при обґрунтуванні підозри лише послався на відомості, що містяться в протоколах допиту свідків та потерпілих, безпосередньо в судовому засіданні свідки не допитувалися, позбавлені правових підстав. Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Питання застосування альтернативного запобіжного заходу також розглядалося слідчим суддею, та визначено розмір застави відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4