УХВАЛА

слідчого судді

04.03.2019 року слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 та скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги, як на їх домку, протиправну бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 яка полягає у відмові визнати потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002281 від 07 вересня 2018 рокута скасування постанов вказаних слідчих від 17 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні 00022881 від 07 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Франківського ВП ГУ НП у Львівській області розслідується кримінальне провадження № 0002281 від 07 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР № 0002281 від 07 вересня 2018 року, у цей день до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 , в якій він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 18 лютого 2015 року, на його думку, підробила договір позики, а також розписку від його імені.
У подальшому матеріали кримінального провадження було скеровано до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області та передано слідчим ОСОБА_8 та ОСОБА_6
19 та 26 грудня 2018 року ОСОБА_9 звернувся до слідчих із клопотанням про визнання його потерпілим ( ас. 174- 188).
20 та 26 грудня 2018 року слідчий ОСОБА_7 , листами повідомив ОСОБА_5 про відсутність підстав для визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні (ас 189 -190).
15 січня 2019 року ОСОБА_5 в черговий раз звернувся до слідчих із клопотанням про визнання його потерпілим.
Своїми постановами від 17 січня 2019 року слідчий ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовили у задоволенні клопотання.
Не погоджуючись із вказаними діями та рішеннями слідчих, ОСОБА_5 оскаржив їх до слідчого судді.
В судовому засіданні адвокат та скаржник викладені у скарзі підстави підтримали, просять задовольнити скаргу та скасувати постанови, оскільки невизнання його, ОСОБА_5 , потерпілим перешкоджає належним чином здійснювати процесуальні повноваження. Підтвердили наявність провадження в порядку цивільного судочинства, де відповідачем є скаржник ОСОБА_5 та на вимогу суду надали копії ухвал про забезпечення позову, відповідно до яких у цивільному провадженні судом накладено відповідні заборони, частина з яких залишена в силі апеляційним судом.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, покликаючись на те, що законодавцем визначено поняття потерпілого у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 є відповідачем у цивільному провадженні за правочинами у яких він себе вважає потерпілим, та разом з адвокатом, намагаються у такий спосіб процесуального вирішення цивільної справи. Просить відмовити у задоволенні скарги, у зв`язку з її безпідставністю.
Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та його адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002281 від 07 вересня 2018 року, приходжу до висновку , що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається із витягу з ЄРДР № 0002281 від 07 вересня 2018 року, правоохоронними органами внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, тобто за ознаками кримінального правопорушення з формальним складом. Отже, у даному випадку, скаржнику не може бути заподіяно матеріальної шкоди. Що стосується дійсності чи недійсності договорів на які покликаються скаржник та його адвокат, то такі є предметом дослідження у цивільній справі де скаржник є стороною та відповідно наділений процесуальними правами, у тому числі й спростувати позовні вимоги позивача.
Як вбачається із пояснень скаржника та його адвоката, визнання потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, як на їх думку, дасть підстави призначити судову експертизу за спірними договорами.
Проте, з такими твердженнями, як слідчий суддя погодитися не можу, оскільки судова експертиза може бути проведена і у порядку цивільного судочинства.
При цьому, відхиляю пояснення сторони скаржника, що, як на їх думку, суддя - головуючий у розгляді цивільної справи не бажає призначити експертизу, оскільки в даному судовому засіданні не представлено процесуального рішення - ухвали про відмову, а решта тверджень, є припущенням, що виправдовують небажання сторони здійснювати та користуватися своїми процесуальними правами і обов`язками при розгляді цивільної справи.
Відтак, вважаю, що слідчі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовили у задоволенні клопотань обґрунтовано виходячи з диспозиції ст.. 358 КК України та фактичних обставин, що були встановлені.
З огляду на викладене, підстав для задоволення скарги не вбачаю.
Приймаючи дане рішення враховую також, що обмеження на які покликається скаржник із адвокатом, не є наслідком кримінального правопорушення, оскільки такі обмеження застосовані судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчих Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скасування їх постанов про відмову у визнанні його потерпілим від 17 січня 2019 року у кримінальному провадженні 00022881 від 07 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, відмовити за безпідставністю такої.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10