Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2314/18
Провадження № 1-кп/280/152/19
ВИРОК
Іменем України

05 лютого 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів кримінальне провадження №0000597, яке надійшло відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 27.12.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мало-Ідівне Красногірського району Брянської області, громадянина України, росіянина, непрацюючого, депутатом та інвалідом не є, неодружений, на утриманні неповнолітніх осіб немає, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий, який утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючі дані судимості не знятими і не погашеними у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин за таких обставин.

Так, 13 листопада 2018 року у вечірній час ОСОБА_4 , проходячи повз приміщення прохідної ТОВ «Білоскло», яке розташоване по вулиці Центральна, 59 в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , і вирішив ним заволодіти.

У цей же день близько 18 години 10 хвилин ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , де через відкриті двері проник всередину салону автомобіля та за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, запустив двигун автомобіля та поїхав у напрямку Київської області, таким чином, незаконно заволодів вказаним автомобілем, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 19655 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог статті 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 13.11.2018 він перебував у с.Біла Криница, там проживав та працював, вжив спиртне, пояснити свій вчинок не може. Побачив автомобіль ВАЗ 2101, який належить потерпілому ОСОБА_5 , в автомобілі був ключ, обвинувачений завів автомобіль, тільки переїхав через дорогу, одразу врізався в дерево. Потерпілий дізнався, прийшов на місце події, обвинувачений був затриманий працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, покарання просить призначити обвинуваченому на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 судимий, неодружений, офіційно не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які пом`якшують покарання.

Вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілого і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без зміни та вважати продовженим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 14 листопада 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та вважати продовженим.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , та знаходиться на зберіганні у потерпілого, залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1