ПОСТАНОВА
іменем України
5 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 754/8295/16-к
провадження № 51-262км17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргузасудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року про повернення апеляційних скарг ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

За вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Непогоджуючись із указаним вироком, засуджений ОСОБА_6 подав до апеляційного суду дві апеляційні скарги від 23 червня 2017 року та від 26 червня 2017 року (а.к.п. 164 166, 168, т. 7).
Суддя Апеляційного суду м. Києва ухвалою від 24 липня 2017 року залишив без руху апеляційні скарги засудженого та встановив 15-ти денний термін із дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року вказані апеляційні скарги ОСОБА_6 було повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків, наведених у вищезазначеній ухвалі.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі засуджений вказує на те, що він на виконання ухвали апеляційного суду від 24 липня 2017 року навів достатні та обґрунтовані аргументи щодо незаконності вироку місцевого суду щодо нього, а тому повернення його апеляційної скарги вважає неправомірним та незаконним у зв`язку з чим ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року просить скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений та його захисник ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 .
Мотиви Суду
Суддя Апеляційного суду м. Києва, перевіривши подані ОСОБА_6 апеляційні скарги, констатував невідповідність їх змісту вимогам ст. 396 КПК, оскільки вони містять різні резолютивні частини та вимоги, а також різне їх обґрунтування, в результаті чого в них відсутня єдина прохальна частина. А також в апеляційних скаргах усупереч положенням п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК відсутнє клопотання ОСОБА_6 про дослідження доказів, через що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості за власною ініціативою вирішувати питання про дослідження доказів, оскільки переглядає вирок суду першої інстанції виключно в межах апеляційної скарги. У зв`язку з наведеним суд ухвалою від 24 липня 2017 року залишив без руху апеляційні скарги засудженого та встановив 15 денний термін з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали з метою усунення вказаних недоліків апеляційних скарг ОСОБА_6 подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (а.к.п. 15 17, т. 8).
Зміст указаної заяви свідчить про те, що недоліків, про які йшлося в ухвалі судді апеляційного суду від 24 липня 2017 року, не усунуто, у зв`язку з чим колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 було повернуто правомірно.
Так, залишаючи ці апеляційні скарги без руху, суддя в ухвалі зазначав про неузгодженість їх прохальних частин як між собою, так і зі змістом мотивувальних частин, оскільки в одній з апеляційних скарг ОСОБА_6 просив скасувати обвинувальний вирок місцевого суду щодо нього та постановити виправдувальний вирок, а в іншій апеляційній скарзі йшлося про скасування цього ж вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Подавши заяву на усунення недоліків, ОСОБА_6 просив лише відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою та призначити її до розгляду. Отже, ОСОБА_6 не усунув недоліки та не зазначив своє прохання відповідно до ст. 407 КПК щодо наслідків розгляду апеляційної скарги.
Окрім того, на усунення недоліків ОСОБА_6 подав до апеляційного суду заяву, а не нову апеляційну скаргу, що суперечить положенням ст. 396 КПК, яка визначає форму звернення до апеляційного суду саме у вигляді апеляційної скарги.
Таким чином, ані первинні апеляційні скарги ОСОБА_6 , ані повторна його заява на усунення недоліків не відповідали вимогам кримінального процесуального закону, тому повернення апеляційних скарг є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
При цьому колегія суддів касаційного суду вважає за необхідне зазначити, що звернення уваги апеляційним судом саме на констатовані ним недоліки апеляційних скарг ОСОБА_6 у даному випадку не є проявом надмірного формалізму, а лише свідчить про чіткість дотримання судом вимог процесуальної форми, покликаних забезпечити належний й ефективний розгляд апеляційних скарг по суті.
Також слід зауважити, що на різних стадіях судового провадження ОСОБА_6 користувався послугами обраного ним захисника, тому на момент звернення до апеляційного суду ОСОБА_6 мав реальну можливість скористатись ефективною юридичною допомогою.

З огляду на наведене касаційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 440442 КПК, п. 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3