Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/236/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 296 (206) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Кропивницький в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження № 0000071 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нефтеюганськ Тюменської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді охоронника ПП «Рубіж-В», на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимого:
- 20.06.2008 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
- 22.05.2009 року Новоукраїнським районним судом за ч.4 ст.296; ч.1 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 26.03.2015 року Новоукраїнським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- 27.01.2016 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст.395; ч.1 ст. 71; ч.1 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, замінено 13.05.2017 року згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда невідбуту частину покарання на обмеження волі 11 місяців 27 днів, звільнений з місць обмеження волі по відбуттю строку покарання 18.03.2018 року, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнаного винним та засудженого за вчинення кримінальних правопорушень та призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 296 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 296 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

За участю інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції змінити. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 серпня 2018 року по 29 січня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Не оспорюючи юридичної кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності вини у вчиненні кримінальних правопорушень, вважає, що вказаний вирок є незаконним з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає зміні в частині обрахування строку відбуття покарання останнього. Вказує, що судом першої інстанції у резолютивній частині вироку не зазначено про початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , а також у строк покарання, призначеного ОСОБА_6 слід зарахувати строк перебування останнього під вартою у даному кримінальному провадженні, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України з 21.08.2018 року по день ухвалення вироку, а саме до 29.01.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винними за те, що він 18 серпня 2018 року, близько 16 год. знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою потрапити до власної квартири АДРЕСА_2 , підійшов до сходів, які розташовані в багатоквартирному будинку, де, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, почав голосно виражатися брутальною лайкою, стукати у двері своєї квартири, вимагаючи, щоб особи, які проживають по сусідству, допомогли відчинити йому двері його квартири. Далі, коли на стукіт із своєї квартири вийшов ОСОБА_9 та повідомив, що допомогти нічим не може, обвинувачений ОСОБА_6 почав голосно виражатися в його адресу брутальною лайкою, погрожуючи застосуванням фізичної сили, на що ОСОБА_9 не реагуючи, піщов до своєї квартири. Після цього, близько 17 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на продовження своїх хуліганських дій, вийшов на подвір`я багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив ОСОБА_10 , яка заходила до під`їзду будинку. В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник раптовий умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів. Реалізовуючи свій злочинний умисел, в той час, коли ОСОБА_10 піднімалася сходами до своєї квартири АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 наздогнав її, та грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, що супроводжувалась особливою зухвалістю, яка виразилася у прагненні самоутвердитися за рахунок ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, безпідставно почав виражатись нецензурною лайкою на адресу останньої. При цьому, повідомив, що він звільнився з місць позбавлення волі, тим самим висловивши самовпевненість у безкарності його протиправних дій. Погрожуючи ОСОБА_10 фізичною розправою, та з метою реалізації свого наміру на спричинення їй тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів, замахнувся рукою на ОСОБА_10 , тим самим намагаючись свій злочинний намір та спричинити останній тілесні ушкодження в область її голови. Однак, остання, злякавшись, забігла до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного багатоквартирного будинку та зачинила за собою вхідні двері, чим не дала змоги реалізувати наміри обвинуваченого ОСОБА_6 на нанесення їй тілесних ушкоджень. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 , не бажаючи припинення своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, продовжив голосно виражатися брутальною лайкою в адресу останньої та помітивши, що вона не реагує на його крики, близько 18:00 год. покинув приміщення під`їзду вищевказаного багатоквартирного будинку.
Продовжуючи злочинну діяльність, близько 19 год. 00 хв. 18.08.2018 року, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої хуліганські дії, вийшов до подвір`я багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, бажаючи продемонструвати свою мниму перевагу над іншими, з метою залякати громадянина ОСОБА_9 , який в цей час сидів на лавці навпроти входу до будинку, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи, що він знаходиться в громадському місці, маючи намір помститися за надуману ним відмову у допомозі, підійшов до останнього з ножем у руці, який заздалегідь взяв у власній квартирі з метою спричинення тілесних ушкоджень, та який демонстративно з метою залякування оточуючих, тримав піднятим лезом до гори. ОСОБА_9 , перелякавшись за власне життя та здоров`я, з метою уникнення удару ножем зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 , ухиляючись упав із лавки спиною до землі, а ОСОБА_6 в цей час почав замахуватися ножем, намагаючись неодноразово завдати тілесних ушкоджень останньому, однак в цей момент ОСОБА_11 , який знаходився неподалік та зреагував на крики про допомогу ОСОБА_9 , взявши до рук дерев`яну палицю, з метою припинення наміру ОСОБА_6 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс удар по лівій руці обвинуваченого ОСОБА_6 . Не бажаючи припиняти хуліганські дії та бути затриманим, обвинувачений ОСОБА_6 почав протистояти, розмахуючи ножем в бік ОСОБА_11 , погрожувати йому ОСОБА_9 спричинення ножем тілесних ушкоджень, варажаючись брутальною лайкою, після чого побіг до своєї квартири, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення. Повернувшись через 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел та не бажаючи припинення своїх дій, тримаючи у руках ніж, порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов проживання людей, з хуліганських спонукань, прагнучи показати своє зневажливе ставлення до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що його дії є очевидними як для нього, так і для оточуючих людей його дій, почав голосно виражатися брутальною лайкою та розмахувати ножем, погрожуючи його застосуванням особам, які знаходилися у подвір`ї домоволодіння.
Своїми діями, які продовжувались близько години, обвинувачений ОСОБА_6 порушив нормальний спосіб життя та відпочинку жителів оточуючих будинків. Після чого, реалізувавши свій злочинний намір, о 20 год. 00 хв., з місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 зник.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав свою апеляційну скаргу, висновок захисника та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних органами досудового розслідування доказами.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.3,4 ст.296КК України, як і вид і міра призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційних скаргах прокурорів, суд першої інстанції при ухваленні вироку допустив порушення вимог ч.4 ст.374 КПК України щодо зазначення в резолютивній частині вироку про початок строку відбування покарання, що не тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого та є підставою для зміни резолютивної частині вироку.

Оскаржуваним вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3, 4 ст. 296 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк на 3 (три) роки.

Так, відповідно до п.2.ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання.
У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму ВСУ №7 акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Як вбачається з резолютивної частини вироку,суд першої інстанції при ухваленні вироку помилково не зазначив про початок строку відбування покарання ОСОБА_6 та не зазначив, яку частину строку необхідно зарахувати в строк відбування покарання.
Так, відповідно до матеріалів справи, ухвалою Новоукраїнського районного суду від 21.08.2018 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово було продовжено.
Згідно ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю зазначення в резолютивній частині вироку щодо початку строку відбування покарання, яке не погіршує становище обвинуваченого і не тягне за собою необхідності призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції підлягає зміні шляхом внесення в резолютивну частину вироку посилання суду про початок строку відбування покарання з 29 січня 2019 року, тобто з дня винесення вироку. А також підлягає зарахуванню в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 , з моменту обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 21 серпня 2018 року по день винесення вироку.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 29 січня 2019 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 серпня 2018 року по 29 січня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення,а засудженим, який тримається під вартою, в той же самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2