Справа № 161/7899/19
Провадження № 1-кс/161/4026/19
У Х В А Л А
про скасування арешту на майно
м. Луцьк 14 травня 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2019 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся власник майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року, на майно, а саме: нежитлове приміщення, нотаріальна контора, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 149,0 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Своє клопотання ОСОБА_3 мотивує тим, що досудове розслідування проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, якою передбаченого відповідальність за підробку офіційного документа і передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. З врахуванням фактичних обставин, за яким зареєстровано кримінальне провадження № 0001052 від 06.03.2017 року на результати цього провадження до можливої винної особи не може бути застосовано спеціальну конфіскацію нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чи конфіскацію майна, як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи, а також на це приміщення не може бути звернуто стягнення на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, цивільного позову, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Також дане житлове приміщення не є речовим доказом в даному кримінальному провадженні. Відтак накладення арешту на згадане вище нежитлове приміщення не обумовлюється необхідністю забезпечення кримінального провадження і не забезпечує збереження речових доказів, а тому на його думку, відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу. Оскільки вподальшому застосуванні арешту на нежитлове приміщення відпала потреба, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт, який накладений на вказане майно.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, кожного зокрема, які заперечували щодо поданого клопотання, пояснення власника майна та його представника, кожного зокрема, які клопотання підтримали та просили скасувати накладений арешт на майно, оскільки відпала потреба у накладенні арешту на нежитлове приміщення, оглянувши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001052 від 06 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року задоволено клопотання та накладено арешт, на майно, а саме: нежитлове приміщення, нотаріальна контора, яка розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Сенатора, 1/1, площею 149,0 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, п. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Однак, оскільки в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження № 0001052 від 06.03.2017 року за ч. 1 ст. 358 КК України розслідується вже досить тривалий час, також те, що санкцією ч. 1 ст. 358 КК України, передбачено відповідальність за підробку офіційного документа і передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Крім того, в даному кримінальному провадженні, не може бути застосовано спеціальна конфіскація нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чи конфіскацію майна, як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи, а також на це приміщення не може бути звернуто стягнення на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, цивільного позову, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а тому слід скасувати накладений арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року на майно, а саме: нежитлове приміщення, нотаріальна контора, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 149,0 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1