Номер провадження: 11-кп/785/1314/18
Номер справи місцевого суду: 513/1238/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року в кримінальному провадженні №0000437 від 07.09.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Саратського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, учня 9 класу КЗ «Ізмаїльська спеціалізована загальноосвітня школа №5 1-2 ступенів», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289; ч.1 ст. 185; ч.3 ст. 357; ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за:

-ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців без конфіскації майна;

-ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

-ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту строком на 45 (сорок п`ять) діб;

- ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 місяців без конфіскації майна.

Даним вироком засуджений і ОСОБА_9 у відношенні якого питання про зміну чи сккасування вироку не ставиться.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком районного суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

07 вересня 2016 року приблизно о 00 годині неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом злому замка дверей, проник до салону автомобіля марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_10 , після чого за допомогою ОСОБА_9 перемістив вищевказаний автомобіль з місця стоянки до виїзду з двору.

Крім того, 07 вересня 2016 року, приблизно о 01 годині ОСОБА_7 , знаходячись в смт. Сарата, по вул. Соборній, 1-Б, разом з ОСОБА_9 підійшли до автомобіля марки «Fiat Ducato 2.8 D», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_11 . У вказаному місці з метою повторного, незаконного заволодіння зазначеним автомобілем, ОСОБА_7 шляхом злому замку дверей за допомогою ножа, проник до салону вищевказаного автомобіля та намагався завести двигун, але у зв`язку з наявністю блокувального пристрою на кермові, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця.

При цьому ОСОБА_7 викрав з салону автомобіля майно, що належать ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріального збитку на загальну суму 801,82 гривень. Після чого, з місця правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Після цього, 07 вересня 2016 року, приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_7 повернувся до місця, де знаходився автомобіль «Fiat Ducato 2.8 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий належить потерпілому ОСОБА_11 , та шляхом викрадення з салону автомобіля, незаконно заволодів особистим документом - паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_11 , після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 07 вересня 2016 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в АДРЕСА_3 , вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_9 , направлену на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшовши до вікна, зняв москітну сітку, підсадив ОСОБА_9 до вікна, який намагався його відчинити. Однак, в цей час господар, котрий перебував у спальному приміщенні, прокинувся від шуму, вийшов на вулицю та почав оглядати територію свого домоволодіння, у зв`язку з чим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не змогли завершити злочинний намір до кінця, за обставин, які не залежали від їх волі.

Крім того, 07 вересня 2016 року приблизно о 06 годині, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля марки «Volkswagen Passat», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , котрий перебував у користуванні ОСОБА_12 , та за допомогою ОСОБА_9 , перемістив вищевказаний автомобіль з місця стоянки до виїзду з двору. Покидаючи салон автомобіля марки «Volkswagen Passat», ОСОБА_7 таємно, повторно, викрав звідти флеш - накопичувач марки «Kingston DT SE9 16GB», сірого кольору, вартістю 176,22 гривень, належний ОСОБА_12 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він зазначає, що за епізодом викрадання паспорту потерпілого ОСОБА_11 він цього документу винним себе не визнає, а в матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо цього.

Просить вирок відносно нього змінити. Посилався на неповноту судового розгляду та необ`єктивність висновків суду і зазначив, що ніяких злочинів не вчиняв.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, яка заперечувала проти апеляції обвинуваченого; прослухавши, в порядку підготовки до судового засідання звукозапис судових засідань, що міститься на технічному носії інформації, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289; ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про неповноту судового розгляду та необ`єктивність висновків суду, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Районним суд об`єктивно з`ясовав обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом, а саме: показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , покази свдків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , постанова про приєднання до провадження речових доказів, розписка ОСОБА_12 про отримання автомобіля, та ОСОБА_11 про отримання шкіряної куртки, шапки, пульта сигналізації автомобіля, протоколи прийняття заяви та заявами ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про незаконне заволодіння ТЗ, протоколами огляду місця події, заява ОСОБА_7 про добровільну видачу викрадених речей, заява ОСОБА_9 , протокол прийняття заяви та заява ОСОБА_19 про вчинення злочину, висновок № 151-ЮЛ/1.7 експертного товарознавчого дослідження, висновок № 141-ЮЛ/1.7 експертного товарознавчого дослідження, висновок № 150-ЮЛ/1.7 експертного товарознавчого дослідження, протокол пред`явлення речей для впізнання, постанова про визнання речей речовими доказами.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній сказі питання про оскарження міри призначеного покарання не ставив. Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилаються в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі. При цьому, районний суд врахував всі обставини справи.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , районний суд дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на доказах відповідно до матеріалів кримінального провадження, також, з урахуванням обставин наведених у вироку, міра призначеного покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України, тому підстав для зміни або скасування вироку відсутні.

Оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В той же час на підставі ст. 404 п.2 КПК України, колегія суддів в частині призначення покарання за ст.15 ч.2, 289 ч.2 КК України вважає за необхідне змінити вироку районного суду, як воно призначено з порішенням ст.68, 102 КПК України.

В той же час підстав для кінцевого строку призначення покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 68, 102, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року в кримінальному провадженні №0000437 від 07.09.2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призначення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України змінити.

Призначити йому покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 289 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

В частині призначення покарань по іншим епізодам злочинів без змін.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2