Справа № 485/1740/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

16.01.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000556, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Унгени Республіки Молдова, громадянина України, непрацюючого, з неповною загальною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року близько 01.00 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого поживання: АДРЕСА_2 , де вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_7 , в ході якої з хуліганських спонукань наказав своєму неповнолітньому сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти музичну колонку, вийти разом з нею на вулицю та увімкнути гучно музику з метою порушення права на відпочинок жителів с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області.

В подальшому з метою вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 , взявши із собою палицю, схожу на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, попрямував по вул. Шевченка с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області разом із своїм неповнолітнім сином, який за його вказівкою тримав колонку з гучно увімкненою музикою.

Близько 02.00 години 14.09.2018 року ОСОБА_3 , проходячи повз кафе-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по АДРЕСА_3 , безпричинно, умисно, діючи з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, за допомогою палиці, схожої на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, пошкодив п`ять шибок у вікні вказаного магазину, чим заподіяв потерпілому приватному підприємцю ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 5000 грн, при цьому, свої хуліганські дії ОСОБА_3 супроводжував грубою нецензурною лайкою. На гучні хуліганські дії ОСОБА_3 , направлені на пошкодження віконного скла у кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зі свого будинку вийшов ОСОБА_9 та став словесно припиняти хуліганські дії ОСОБА_3 , який на зауваження не реагував, а відбіг в сторону та почав виражатись на адресу ОСОБА_9 грубою нецензурною лайкою.

В подальшому ОСОБА_3 продовжив йти по с. Олександрівка Снігурівського району миколаївської області та близько 02.30 години вказав своєму неповнолітньому сину увімкнути гучніше музику на колонці, чим грубо порушував нічний відпочинок мешканців вказаного села. Проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 безпричинно, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, умисно вдарив тричі палицею, схожою на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, по воротах домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_10 , які виготовлені із профнастилу, чим пошкодив їх.

Продовжуючи свої хуліганські дії, близько 02.45 годин 14.09.2018 року ОСОБА_3 попрямував далі по с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області та, проходячи повз домоволодіння ОСОБА_11 , розташоване по АДРЕСА_4 , безпричинно, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, за допомогою палиці, схожої на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, розбив лобове скло в автомобілі марки «ГАЗель» н.з. НОМЕР_1 , що належав на праві власності ОСОБА_11 та знаходився біля двору вказаного домоволодіння.

Після того, продовжуючи свої хуліганські дії, близько 03.00 години 14.09.2018 року ОСОБА_3 попрямував до домоволодіння ОСОБА_12 , розташоване по АДРЕСА_2 , де безпричинно, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, за допомогою палиці, схожої на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, пошкодив металеві ворота вказаного домоволодіння, при цьому виражаючись грубою нецензурною лайкою.

В подальшому близько 03.30 години 14.09.2018 року ОСОБА_3 прийшов до автозаправної станції (АЗС), розташованої на відстані 200 м від с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області біля автомобільної дороги «Снігурівка-Херсон», де безпричино, діючи умисно, з хуліганських мотивів почав чіплятися до оператора АЗС ОСОБА_13 , який знаходився в приміщенні АЗС на своєму робочому місці, при цьому біля вікна касира ОСОБА_3 розмахував палицею, схожою на гумовий кийок, місце знаходження якої не встановлено, та в подальшому виявивши камеру зовнішнього відеоспостереження та розуміючи, що може бути викритим, утік з місця вчинення злочину у невідомому напрямку.

Таким чином, хуліганські дії ОСОБА_3 продовжувались близько трьох годин у нічний час, супроводжувались пошкодженням майна потерпілих та образами місцевих жителів, на зауваження оточуючих ОСОБА_3 не реагував та свої хуліганські дії, які виразилися у пошкодженні майна потерпілих, образах мешканців села та грубому порушенні громадського порядку та спокою громадян, тривалий час і вперто не припиняв.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав та вказав, що подробиць не пам`ятає, оскільки перебував в стані сп`яніння, вказавши, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, він дійсно 14.09.2018 року в нічний час в с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після сварки з дружиною сказав своєму синові взяти музичну колонку та увімкнути в ній гучно музику та, отримавши від свого брата повідомлення про те, що його побили брати ОСОБА_14 , а також пригадавши інші минулі образи, разом з сином пішов по вулиці та без достатніх на те причин розбив шибки у вікні магазину «Крістіна», належному ОСОБА_15 , при цьому йому робив зауваження чоловік на ім`я ОСОБА_16 , але обвинувачений на його зауваження відповів нецензурною лайкою. Далі обвинувачений пішов додому до ОСОБА_17 , де проживала також ОСОБА_18 , кликав ОСОБА_19 , але ніхто не вийшов тому обвинувачений вдарив палицею по воротах та пішов далі додому до ОСОБА_20 , погукав його, але ніхто не вийшов, тому він палицею розбив скло в автомобілі ГАЗель, яким користувався ОСОБА_21 та який стояв біля двору. Після цього, обвинувачений пішов до будинку ОСОБА_22 , гукав господаря, але ніхто до нього не вийшов, тому обвинувачений вдарив по воротах. В подальшому обвинувачений пішов до ОСОБА_23 , який працював на АЗС, при цьому в обвинуваченого з собою ще перебувала палиця, та запропонував ОСОБА_24 зателефонувати своїм синам та викликати їх на місце, той відмовився та між ними виникла словесна сварка з використанням нецензурної лайки, після якої обвинувачений залишив місце події, а його син залишився на АЗС. У вчиненому кається та запевняє, що не допустить подібного в майбутньому. Пред`явлений до нього потерпілим ОСОБА_6 позов про стягнення 5000 грн. обвинувачений визнав та визнав розмір завданих ОСОБА_6 збитків, позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачений не визнав, також не визнав розмір завданих вказаним потерпілим збитків, вважаючи їх необґрунтованими.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному діянні, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив про те, що 14.09.2018 року вночі йому повідомили, що в його магазині «Крістіна» по вул. Шевченка, 12, с. Олександрівка Снігурівського району побили вікна, Він приїхав на місце події та виявив, що вибиті п`ять шибок, які утворювали одне вікно. Присутній на місці сусід повідомив потерпілому, що це зробив ОСОБА_3 , з яким у потерпілого до цього жодних конфліктів не було і тому така поведінка обвинуваченого здивувала потерпілого. Злочином потерпілому було завдано матеріальної шкоди на суму 5000 грн, яка на даний час не відшкодована, у зв`язку з чим ним було заявлено цивільний позов на вказану суму, який він просив задовольнити.

Із заяви ОСОБА_11 від 14.09.2019 року слідує, що ОСОБА_25 14 вересня 2018 року близько 02.45 год. з хуліганських спонукань розбив лобова скло на його автомобілі «ГАЗель» н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяв йому матеріальної шкоди на суму 8000 грн.

З протоколу огляду від 14.09.2018 року та фототаблиці слідує, що під час огляду автомобіля «ГАЗель» н.з. НОМЕР_1 виявлено пошкодження лобового скла.

Із заяви ОСОБА_6 від 14.09.2018 року слідує, що ОСОБА_3 14.09.2018 року з хуліганських мотивів розбив скло в вікні у належному йому кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 , заподіявши шкоду на суму 5000 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.09.2018 року та фототаблиці під час проведення огляду кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 виявлено що в одному з вікон розбиті шибки та уламки скла лежать на землі.

Згідно із заявою ОСОБА_10 від 14.09.2018 року остання звернулася із повідомленням про те, що ОСОБА_25 14 вересня 2018 року близько 02.30 год. з хуліганських мотивів пошкодив металеву часину воріт в її домоволодінні по АДРЕСА_5 , заподіявши збитків на суму 750 грн.

Із протоколу огляду місця події від 14.09.2018 року та фототаблиці слідує, що під час проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_5 виявлено пошкодження металевих воріт, виготовлених із профнастилу.

Згідно з протоколом огляду місця події від 14.09.2018 року місцем події є територія автозаправочної станції, розташована на відстані 200 м від с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.09.2018 року та фототаблиці під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 виявлено пошкодження металевих воріт вказаного домоволодіння.

Таким чином, встановлені судом обставин вказують на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки його дії не були зумовлені достатніми та вагомими причинами і супроводжувались пошкодженням майна потерпілих, образах мешканців села та грубому порушенні громадського порядку та спокою громадян, тривали значний час і не припинялись, незважаючи на зауваження очевидців.

При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не визнав розмір завданої його діями шкоди потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в сумі 8000 грн. та 750 грн. відповідно, а суду стороною обвинувачення на підтвердження таких розмірів шкоди жодних належних, достатніх та допустимих доказів не надано, то з обвинувачення слід виключити посилання на заподіяння обвинуваченим вказаним потерпілим матеріальної шкоди у вказаних вище розмірах, що, при цьому, на кваліфікацію та склад вчиненого ОСОБА_3 злочину не впливає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні трьох малолітніх осіб, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, характер вчиненого ним злочину, що віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, визнання ним своєї вини та розкаяння у вчиненому, стан здоров`я обвинуваченого (наявність психічного розладу відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №298 від 07.11.2018 року, який не потребує застосування примусових заходів медичного характеру).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

У досудовій доповіді орган з питань пробації прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З врахуванням наведених обставин та з врахуванням досудової доповіді органу з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і доцільність застосування ст.75 КК України, ухваливши звільнення його від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

При цьому, обвинувачений пред`явлений до нього цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Змагальність, як загальна засада кримінального провадження, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання обвинуваченим пред`явленого до нього вимог цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 не порушує загальної засади змагальності, не суперечить вимогам закону та не порушує прав третіх осіб та при визнанні обвинуваченим цивільного позову судом роз`яснено обвинуваченому наслідки такого визнання.

За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову підлягають задоволенню вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення 5000 грн. в рахунок погашення матеріальної шкоди

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 пред`явлені до нього цивільні позови про стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не визнав та вказані потерпілі на виклик суду не з`явились та не надали суду клопотань про розгляд позовів за їх відсутності, що відповідно до ч.1 ст. 326 КПК України є підставою для залишення позовів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без розгляду, що, у свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України не позбавляє їх права пред`явити відповідні позови в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити без розгляду відповідно до ч.1 ст. 326 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: