ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого, суддіОСОБА_1 ,

Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2018 року по кримінальному провадженню № 0000977 від 03 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, інвалід 3 групи, раніше судимий:

Головуючий у І інст ОСОБА_8 .; Єдиний унікальний номер 727/6748/18; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження № 11-кп/822/106/18; катег.: ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

1) вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.12.1979 року за ст.81 ч.2 КК України 1960 року до покарання у виді двох років позбавлення волі з конфіскацією майна із застосуванням ст.25 КК України 1960 р.;
2) вироком Ленінського районного суду м. Чернівці 10.04.1984 року за ст.229-6 ч.1 КК України 1960 року до покарання у виді одного року позбавлення волі;
3) вироком Ленінського районного суду м. Чернівці 20.01.1986 року за ст.229-6 ч.2 КК України 1960 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі із
4) вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 24.04.1991 року за ст.229-6 ч.2, ст. 140 ч. 2 КК України 1960 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, застосовано ст. 42, 14 КК України 1960 року;
5) вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 23.11.1998 року за 140 ч. 2, ст. 141 ч. 2 КК України 1960 року до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, застосовано ст. 42 КК України 1960 року;
6) вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.03.2001 року за ст. 140 ч. 2 КК України 1960 року до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
7) вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 06.07.2005 року за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України;
8) вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17.04.2012 року за ст. 307 ч.2, ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, застосовано ст. 69, 70 КК України.
засуджений за ч. ч.3 ст.15 ст. 185 ч.1 на один рік позбавлення волі;
за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточна міра покарання призначена ОСОБА_6 у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки шість місяців.
Зобов`язано ОСОБА_6 , періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого з питань пробації , повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 572 гривні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 02 травня 2018 року, в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 10 хв. знаходячись в маршрутному таксі № 12, під час руху від зупинки «Комарова» до зупинки «Онколікарня» в м. Чернівці таємно викрав з сумки потерпілої ОСОБА_9 гаманець вартістю 300 грн. в якому знаходились грошові кошти в сумі 172 грн., а також документи та квитанції, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежать від його волі, оскільки на місці скоєння злочину був викритий та затриманий потерпілою.

02 травня 2018 року, в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 15 хв. ОСОБА_10 знаходячись в маршрутному таксі № 12, під час руху від зупинки «Комарова» до зупинки «Онколікарня» в м. Чернівці, повторно таємно з сумки потерпілої ОСОБА_11 викрав гаманець вартістю 950 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 256 грн. 35 коп., а також документи, проте свій злочинний намір до кінця не довів з причин що не залежать від його волі, оскільки на місці скоєння злочину був викритий та затриманий потерпілою, яка викликала поліцію.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо нього змінити, скасувати його в частинні засудження за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України за відсутністю в його діях цього складу злочину посилаючись на те, що вчинений обвинуваченим незакінчений замах на крадіжку у потерпілої ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 172 гривні не перевищує суму 176 гривень 20 копійок, за яку настає кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим за відсутністю в діях ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки повторності, перекваліфікувати його дії з ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України і з урахуванням визнання ним своєї вини, інвалідності та наявності на утриманні дитини, пом`якшити призначене покарання.
Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, його участь у кримінальному провадженні є не обов`язковою, в судовому засіданні захисник ОСОБА_7 не заперечує про розгляд справи без його участі, оскільки в розмові з захисником ОСОБА_6 повідомив, що в судове засідання не з`явиться.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, міркування прокурора ОСОБА_5 про залишення вироку суду без змін, дослідивши докази які містяться в матеріалах справи, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винуватість ОСОБА_6 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_9 в суді першої інстанції, і ці її свідчення не заперечуються в апеляційній скарзі захисника видно, що обвинувачений викрав у неї новий гаманець, який вона купила за 300 гривень, в якому знаходились приблизно 200 гривень та документи, а всього обвинувачений викрав у неї майна на суму 472 гривні.

Потерпіла ОСОБА_12 показала суду, що ОСОБА_6 викрав у неї з сумки шкіряний гаманець вартістю 900 грн. в якому знаходились гроші в сумі 250 гривень.

Досліджені судом докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника, що вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_9 майна є меншою за суму 176 гривень 20 копійок, за яку настає кримінальна відповідальність.

За таких обставин підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_6 за ст. 15 ч.3. 185 ч.1 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, та перекваліфікації дій обвинуваченого з ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України на ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України, немає.

Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України з урахуванням тяжкості скоєних ним злочинів, даних про його особу та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, що він вчинив два незакінчених умисних корисливих злочини середньої тяжкості, повністю визнав свою вину у їх скоєнні, має на утримання неповнолітню дитину, є інвалідом.

Взявши до уваги ці обставин, суд призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді три роки позбавлення волі при санкції цього закону до п`яти років позбавлення волі та призначенні покарання за сукупності злочинів застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, тому апеляційний суд беручи до уваги що обвинувачений раніше вісім разів судимий за вчинення умисних злочинів, що утворює рецидив злочинів і є обставиною що обтяжує покарання не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суд,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий, суддя[підпис]ОСОБА_1
Судді:
[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_2

Копія, згідно з оригіналом

Суддя
Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
27.12.2018 ОСОБА_13 (підпис)