Справа № 453/1436/18
№ провадження 1-кп/453/17/19
В И Р О К
іменем України

24 січня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

та потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 24.11.2018 року близько 18 год. 30 хв. прийшов до обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем його проживання у АДРЕСА_1 , де запропонував йому викрасти дзеркало мультимедіа із транспортного засобу марки УАЗ 3151201 держаний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_6 і знаходиться на неогородженому подвір`ї біля його житлового будинку, що у АДРЕСА_2 . Погодившись на такі дії та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказаного числа об 21 год. 00 хв., попередньо домовившись між собою, шляхом вільного доступу зайшли на неогороджене подвір`я біля житлового будинку, що у АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що поблизу нікого немає та їх ніхто не бачить, обвинувачений ОСОБА_5 залишився дивитись, щоб їх ніхто не побачив надалі, а обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до транспортного засобу марки УАЗ 3151201 держаний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_6 , з якого зняв дзеркало мультимедійне МР5 Bluetooth 701B та поставив під свій верхній одяг, після чого обоє обвинувачених покинули місце події, а викрадене майно вирішили зберігати в обвинуваченого ОСОБА_5 .. У результаті протиправних дій обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи у групі осіб за попередньою змовою, заподіяли потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 700 грн..

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після роз`яснення їм змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції кожного з обвинувачених, вину визнали повністю та підтвердили наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час вони щиро каються у скоєному, просять їх суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при призначенні йому покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при призначенні йому покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівської РР Львівської області «Сколівська ЦРЛ» не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності і судимостей не має, а також той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 не відшкодував добровільно заподіяні внаслідок злочину збитки потерпілому ОСОБА_6 ..

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівської РР Львівської області «Сколівська ЦРЛ» не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності і судимостей не має, а також той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 не відшкодував добровільно заподіяні внаслідок злочину збитки потерпілому ОСОБА_6 ..

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, - у виді обмеження волі на певний строк.

Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

Крім того суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, - у виді обмеження волі на певний строк.

Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

Відтак, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про осіб обвинувачених, а також позицію потерпілого щодо міри покарання обом обвинуваченим, яких він просив суворо не карати, міру покарання у виді обмеження волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на певний строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ: дзеркало мультимедійне МР5 Bluetooth 701B, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1