ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/1939/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/430/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ст.380 КПК України
УХВАЛА
Іменем України
06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2018р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого щодо роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року про засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України.

Відмовляючи у клопотанні суд послався на те, що засуджений фактично просить змінити вирок, що не передбачено під час роз`яснення.

В апеляційній скарзі засуджений просить вищезазначену ухвалу скасувати з огляду на незаконність та роз`яснити вирок суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора який виступив в підтримку рішення суду першої інстанції, перевіривши апеляційні доводи і дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як випливає з ухвали суду (.т.1 а.с.193-194) заявник звернувся до суду з приводу роз`яснення вироку суду, а фактично просив врахувати ухвалу Жовтневого районного суд м. Харкова від 29.12.2016р. якою було враховано час перебування засудженого ОСОБА_8 під вартою та приєднати вказаний час за вироком Дзержинского районного суду м. Харкова до призначеного покарання час перебування під вартою за вироком Дзержинского районного суду. Отже, ОСОБА_8 вважав, що строк відбуття покарання повинен рахуватись з 20.04.2011р. а не з дати вказаної у вироку.

Наведені вимоги заявника, за переконанням колегії суддів, не узгоджуються з положенням ст.380 КПК України, оскільки в заяві ОСОБА_8 ставить питання щодо внесення змін у вирок, а вказана норма цього не дозволяє.

Згідно ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, колегія суддів констатує, що законодавець чітко встановив межі роз`яснення прийнятого рішення.

Звідси, апеляційна інстанція приходить до висновку про безпідставність апеляційних доводів щодо неправильної дати у вироку, оскільки ці доводи, колегія суддів позбавлена можливості врахувати бо вони стосуються суті вироку, а не ухвали, яка підлягає апеляційному розгляду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2018р. стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді