Справа № 745/929/18
№ провадження 1-кп/738/16/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року за №0000172, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Великент Дербентського району Республіки Дагестан, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2005 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 70, 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 125, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

- вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, згідно з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком покарання 6 місяців 6 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, згідно з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком покарання 6 місяців 6 днів, вчинив нові умисні злочини при наступних обставинах.

ОСОБА_5 14 серпня 2018 року близько 10-00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 умисно завдав ОСОБА_7 не менше двох ударів обухом сокири в область верхніх кінцівок, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на верхніх кінцівках, що згідно з висновком експерта №123 від 13 вересня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у подальшому умисно завдав не менше чотирьох ударів дерев`яною ковінькою в область грудної клітини та лівої руки ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торакоскелетної травми, що включає закриту травму грудної клітини зліва, синцями даної ділянки, забійної рани лівої кисті та подвійних переломів 8, 9, 10 ребер зліва ускладнених пневмотораксом, що згідно з висновком експерта №126 від 18 вересня 2018 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; не менше трьох ударів дерев`яною ковінькою в область голови та не менше одного удару дерев`яною ковінькою в праве передпліччя ОСОБА_8 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, забійними ранами правої та лівої тім`яної ділянки з розсіченням апоневрозу та переломом зовнішньої пластинки кісток склепіння черепа, закритого перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, що згідно з висновком експерта №125 від 30 жовтня 2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також не менше одного удару дерев`яною ковінькою в живіт ОСОБА_8 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки зліва, що згідно з висновком експерта №125 від 30 жовтня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду визнав факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, при цьому вказує, що його дії були необхідними для захисту та не були направлені на позбавлення життя потерпілих, а тому не погодився з кваліфікацією його дій за частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України, зазначивши, що у нього був відсутній умисел на протиправне позбавлення життя потерпілих, підтримав клопотання свого захисника про перекваліфікацію його дій з частини 3 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115 КК України на частину 1 статті 125, частину 1 статті 122 КК України. Обвинувачений показав, що зранку 14 серпня 2018 року, перебуваючи зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 у ОСОБА_11 , випили по 2 чи 3 чарки горілки, оскільки у нього був день народження, і пішли з нею додому. По дорозі додому остання повідомила, що треба зайти до колишнього чоловіка ОСОБА_12 та поговорити з приводу підготовки дітей до школи. Проходячи мимо двору ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони почули гомін у них в хаті. Оскільки ОСОБА_15 може розпускати руки, він також пішов з ОСОБА_16 до хати потерпілих, двері будинку були відчинені, в другій кімнаті будинку знаходились ОСОБА_17 , його батьки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , та малолітній син ОСОБА_12 та ОСОБА_20 . Коли почалася лайка між ОСОБА_10 та її чоловіком ОСОБА_15 , то ОСОБА_21 вийшов з хати, а він в цей час закручував діду закурить. ОСОБА_15 нецензурно лаявся, розмахував руками, ОСОБА_16 сховалася за нього, він почав заспокоювати ОСОБА_15 , і в цей час ОСОБА_19 , підійшовши ззаду, вдарила його дерев`яною палкою по голові, стала виганяти їх з ОСОБА_16 з будинку, він зрозумів, що у нього розбита голова, став витирати кров на голові та забрав палку з рук потерпілої, ОСОБА_15 почав махати перед ним руками, він подумав, що він хоче його вдарити, тоді він розлютився і став наносити удари палкою 5 чи 6 разів, попало і ОСОБА_15 і його батьку, кому скільки він не знає, палкою замахувався, щоб ударити ОСОБА_15 , а не його батьків. Обернувшись назад, побачив позаду нього ОСОБА_19 з сокирою в руках, яка намагалася його вдарити лезом сокири, він став відбирати у потерпілої сокиру, вона трималася за неї дуже міцно і так вийшло, що коли він виривав у неї з рук сокиру, то вона впала на ліжко, а сокиру він кинув на ліжко під стіну, потерпіла потягнулася за нею, він хотів вдарити її палкою по руках, щоб вона не брала сокиру, а вийшло, що вдарив по голові зліва, вона закричала, він кинув палку, знайшов якусь ганчірку і став витирати їй кров з голови, потерпіла його відштовхнула. Коли забирав у ОСОБА_19 сокиру, то ОСОБА_15 вже не було в хаті. Через декілька хвилин до хати зайшов ОСОБА_22 сільський голова, після чого він вийшов з хати і пішов до будинку ОСОБА_12 , перемовився з ним декількома словами, сказав, що так не робиться і пішов до ОСОБА_11 , знав, що у нього є перекис водню, по дорозі його стало зле, він присів, втратив свідомість, опритомнів ввечері, коли вже корови прийшли додому. Потім на подвір`ї у ОСОБА_11 взяв ковдру та два дні переховувався за селом у кущах, переховувався не з метою уникнути відповідальності, а щоб зрозуміти до чого бути готовим, оскільки він нещодавно умовно-достроково звільнився з місць позбавлення волі, через ОСОБА_10 цікавився здоров`ям потерпілих. Обвинувачений наголошував на тому, що свої протиправні дії по відношенню до потерпілих він припинив самостійно, оскільки в будинку потерпілих окрім них та нього нікого не було, і якби він мав намір їх позбавити життя, то для цього не було жодних перешкод.

Потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду показав, що 14 серпня 2018 року в першій половині дня, знаходячись з дружиною на городі, почули крики, син кликав на допомогу. Коли прийшли з городу, побачили як обвинувачений на вулиці бив їхнього сина ОСОБА_15 , вони вступилися за сина, стали тікати всі до хати, дружина закривала хату, обвинувачений вибив двері, взяв у сінях ковіньку і чотири рази вдарив її по голові, два рази по руці, а коли вона впала на підлогу і лежала вся в крові, вдарив ще два рази ковінькою по руці. Він перелякався і сховався під стіл, обвинувачений наніс йому 6 ударів по ребрах, 8 ребер побитих, по ногах 4 удари, 2 рази по руці, він закривався руками, щоб обличчя не розбив, по голові його не бив, голова була захована під столом, при цьому обвинувачений кричав, що всіх повбиває, в цей час у будинку нікого більше не було. Також показав, що ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії по відношенню до них, після того як побачив, що його дружина вся в крові і він побитий, коли ОСОБА_16 з вулиці покликала обвинуваченого, то останній ще деякий час знаходився в будинку, але протиправних дій по відношенню до них не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду показав, що 14 серпня 2018 року в обідню пору до нього у двері будинку постукав ОСОБА_5 і сказав, щоб він відчинив, треба поговорити. Коли він потерпілий відкрив двері, то ОСОБА_23 відразу вдарив його кулаком в обличчя, сказав, що прийшов розібратися з приводу того, чому ОСОБА_16 не дає розлучення, він втік в хату, ОСОБА_5 вихватив у нього сокиру, розбив двері, забіг у хату і бив його обухом сокири в груди, ударів 3-4, він вирвався й побіг до будинку матері, яка живе навпроти. Мати, почувши крики, прийшла з городу, хотіла сховати його в хаті, але ОСОБА_23 вибив двері, зайшов у хату, повалив його на ліжко, наносив удари обухом сокири по грудях, батьки захищали його, почали виштовхувати ОСОБА_5 з будинку, тоді обвинувачений накинувся на матір, повалив її біля груби і почав бити, розбив матері ковінькою голову, батько сховався під стіл, а він в цей час вискочив на вулицю. ОСОБА_5 кричав повбиваю, тюрми не боюся. Він стояв на вулиці і чув крики матері і батька, коли він знову прийшов у хату до батьків, то бачив, що батько лежав під столом, а ОСОБА_23 бив його палкою по ногах, мати лежала на підлозі і просила покласти в ліжко, з голови текла кров.

Потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що 14 серпня 2018 року перед обідом були з чоловіком ОСОБА_24 на городі, почули крики сина ОСОБА_15 , який кричав у себе вдома та кликав на допомогу, прибігли з чоловіком з городу, побачили як ОСОБА_25 бив ОСОБА_15 сокирою в груди, пішла в хату, всі також забігли в хату, в тому числі і обвинувачений, який став бити всіх у хаті, при цьому ОСОБА_15 вдарив обухом сокири в груди і по голові, чоловіка бив палкою по ребрах і по ногах, її бив по голові, скільки ударів наніс не знаю, вона обвинуваченого не била.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим співмешкає з 27 травня 2018 року, 14 серпня 2018 року приблизно о 10-30 години вони з ОСОБА_27 поверталися від ОСОБА_28 до себе додому, зателефонував ОСОБА_17 з приводу підготовки дітей до школи, вона вирішила зайти до ОСОБА_15 , разом з нею пішов ОСОБА_23 , пішли до будинку свекрів ОСОБА_29 та ОСОБА_19 . Всі були у хаті, ОСОБА_17 накинувся на неї з палкою, ОСОБА_23 відібрав у нього палку, поставив, свекруха взяла цю палку і вдарила ОСОБА_23 по голові, пішла кров, вона вийшла з хати і більше не заходила, потім вийшов ОСОБА_23 і вони пішли додому. Коли ОСОБА_19 вдарила ОСОБА_23 , ОСОБА_15 вибіг з хати, де він був їй не відомо. Коли була на подвір`ї, чула крики діда й баби, в хату не заходила, як ОСОБА_23 бив діда та бабу не бачила.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показала, що вона співмешкає з ОСОБА_31 . 14 серпня 2018 року ОСОБА_25 з ОСОБА_10 заходили до них додому, були на підпитку, при цьому показала, що ОСОБА_16 до приміщення будинку взагалі не заходила, вона її не бачила. ОСОБА_32 постукав у двері, ОСОБА_15 відчинив, вона пішла в хату, займалася своїми справами, ОСОБА_25 та ОСОБА_15 розмовляли в сінях будинку, про що вони розмовляли не чула, до жилої кімнати будинку не заходили, бачила як в сінях обвинувачений наніс два удари чи то кулаком чи долонею в обличчя чи в груди ОСОБА_15 , точне не пам`ятає. Коли ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_15 , у останнього в руках була сокира, яку ОСОБА_15 хотів наточити у батьків. Після цього ОСОБА_15 із сокирою пішов до батьків, ОСОБА_23 пішов за ним, чула звідти крики, але що там відбулося не знає. Через деякий час прибіг ОСОБА_21 син ОСОБА_15 і сказав, що ОСОБА_23 вбиває батька та діда з бабою, вона туди не пішла. Коли ОСОБА_15 повернувся додому, у нього була синя рука, що трапилось не розповідав, сказав, що розберемося самі, більше ніяких тілесних ушкоджень у нього не було. Після того як їй повідомив голова сільради, що батьків треба везти в лікарню, вона пішла до будинку свекрів і побачила, що ОСОБА_19 лежала на ліжку, у неї була розбита голова, остання була у свідомості, звала онуків, скаржилася на біль у руці, говорила болять боки, свекор лежав під столом, говорив болять ребра, люстра була розбита, всюди була кров.

Допитана під час судового розгляду неповнолітня ОСОБА_33 у присутності психолога ОСОБА_34 показала, що вона не була очевидцем подій, коли прийшла до бабусі, остання лежала на ліжку вся в крові, а дід лежав на підлозі, сказали, що їх побив ОСОБА_23 . Коли заходила в будинок до батька, там знаходився ОСОБА_5 , вона йому сказала, що ти наробив, на що він відповів «відсиджу», про що батько розмовляв з ОСОБА_35 не знає.

Допитаний під час судового розгляду малолітній ОСОБА_36 у присутності психолога ОСОБА_34 показав, що він не пам`ятає точної дати, коли мали місце події, в той день він перебував у будинку бабусі ОСОБА_19 і бачив у вікно як ОСОБА_25 вибивав ногою двері у будинку його батька, який живе навпроти бабусі, потім ОСОБА_23 виламав шалівку із забору і вдарив нею батька по плечу, коли ОСОБА_23 вибив двері, батько побіг до баби, вони тримали з ним двері, але ОСОБА_23 вибив їх, потім прийшли дід з бабою, він пішов з будинку. Бачив лише як ОСОБА_23 бив батька, як бив бабу й діда не бачив, про це йому розповідав батько. Коли повернувся до будинку бабусі, то остання лежала на ліжку і в неї була розбита голова, а дід лежав на підлозі і говорив, що у нього болять ребра.

Свідок ОСОБА_22 під час судового розгляду показав, що він є сільським головою у селі Хлоп`яники Сосницького району, 14 серпня 2018 року йому по телефону повідомив ОСОБА_37 про те, що у сім`ї ОСОБА_38 бійка, коли він підійшов до подвір`я, на вулиці стояв лише ОСОБА_37 , більше нікого не було, вони зайшли у хату, двері були відчинені, біля дверей при вході в другу кімнату будинку стояла ОСОБА_39 , вся в крові, нічого не говорила, а в другій кімнаті на підлозі лежав ОСОБА_40 , а біля нього навприсідки сидів ОСОБА_23 , вони про щось розмовляли, потім ОСОБА_23 вийшов з будинку, у ОСОБА_23 була розбита голова, на голові була кров. Він викликав швидку й повідомив поліцію про те, що трапилось. В його присутності ніякої бійки не було, не бачив в будинку ні сокири, ні палки. Щодо поведінки ОСОБА_5 до сільської ради скарг не надходило, а про ОСОБА_12 позитивного сказати не може нічого.

Свідок ОСОБА_37 під час судового розгляду показав, що у серпні місяці, точної дати не пам`ятає, 2018 року, проходячи мимо подвір`я ОСОБА_38 почув крики, спочатку не звернув на це уваги, оскільки там кричать постійно, через деякий час прибігає їх невістка - ОСОБА_41 й кричить «убили». Він зателефонував голові сільради ОСОБА_22 , дочекався його й разом з ним зайшли до хати, ОСОБА_18 лежав на підлозі у другій кімнаті будинку, поряд з ним присів ОСОБА_5 й вони про щось тихо розмовляли, ОСОБА_39 стояла, схилившись над ліжком, голова й обличчя було в крові, у ОСОБА_23 також була розбита голова, ніякої бійки не було, хто кого бив не знає. ОСОБА_15 стояв за хатою, ховався, а тому він не знає чи були у нього будь-які тілесні ушкодження. ОСОБА_22 викликав швидку та повідомив поліцію.

Свідок ОСОБА_11 показав, що в ніч з 13 на 14 серпня 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_26 ночували у нього, вранці 14 серпня 2018 року вони випили по 2 чи 3 чарки самогону, оскільки у ОСОБА_5 був день народження, він пішов у магазин по хліб, а коли повернувся, то ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_26 вже не було, куди вони пішли він не знав.

14 серпня 2018 року до Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшли заяви від ОСОБА_7 та ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за заподіяння їм тілесних ушкоджень ( том 1 а.с.145-146).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000172 вбачається, що за заявою ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року були внесені відомості про те, що 14 серпня 2018 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи прямий умисел на вбивство ОСОБА_8 , проник до будинку по АДРЕСА_3 , де наніс удари обухом сокири в область життєво-важливого органу голову, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому склепіння черепу, з правовою кваліфікацією дій за частиною 3 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115 КК України; та про заподіяння шляхом нанесення ударів тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у вигляді перелому 8, 9, 10 ребер зліва з правовою кваліфікацією дій за частиною 1 статті 122 КК України (том 1а.с.140-141).

У Протоколі огляду місця події від 14 серпня 2018 року та доданих до нього фототаблицях зазначено про здійснення огляду господарства за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 . Під час огляду місця події на ганку будинку на лавці з лівої сторони виявлено темно-сіру футболку з зеленими вставками, на якій наявні сліди бурого кольору, схожі на кров, на лавці з правої сторони на краю дошки наявні сліди речовини бурого кольору, схожі на кров. На вхідних дверях до будинку наявні ознаки механічного ушкодження у вигляді потертості лакофарбового покриття, в сінях на поверхні дерев`яної підлоги виявлені сліди бурого кольору схожі на кров, а також штикову лопату та палку зі слідами бурого кольору, схожими на кров; у будинку у першій жилій кімнаті на підлозі виявлено дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, на стіні, на грубі пічного опалення, на підлозі виявлено плями бурого кольору, схожі на кров. При вході у другу жилу кімнату з лівої сторони на грубі, виявлено плями бурого кольору, схожі на кров. У другій жилій кімнаті під ліжком виявлено сокиру з дерев`яним топорищем, поряд з сокирою чоловічий капелюх, на вікні подушка, з плямами речовини бурого кольору, схожими на кров, на столі плями речовини бурого кольору схожі на кров. Під час огляду місця події вилучено: лопату штикову, сокиру, речовину бурого кольору з поверхні столу та підлоги, дерев`яну палицю, слід механічного ушкодження столу, темно-сіру футболку зі слідами бурого кольору ( том 1 а.с. 148-164).
Згідно з протоколом огляду речі від 10 вересня 2018 року було здійснено огляд дерев`яної палиці (ковіньки), яка була вилучена під час огляду місця події 14 серпня 2018 року, є саморобного виготовлення, про що свідчать природні вигини та згин руків`я, має повздовжні тріщини у верхній та нижній третині, наявні скол у місці загину ручки та нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров ( том 1 а.с. 165-169).
З метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , а також підозрюваного ОСОБА_5 було проведено слідчі експерименти з їх участю із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери Panasonic.
Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, проведеного 12 вересня 2018 року з участю потерпілого ОСОБА_7 , які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Під час слідчого експерименту показання потерпілого ОСОБА_7 в частині опису хронології подій, які мали місце 14 серпня 2018 року, узгоджуються з його показаннями, наданими під час судового розгляду кримінального провадження, за виключенням показань, що стосуються механізму, локалізації та кількості ударів, які обвинувачений ОСОБА_5 заподіював йому та його дружині ОСОБА_8 ..
Так, під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 показував, що ОСОБА_5 наніс його дружині - ОСОБА_8 один удар по голові дерев`яною ковінькою, яку взяв у сінях, внаслідок чого остання впала без свідомості на підлогу, а потім наніс їй ще чотири удари ковінькою в голову та три удари по верхнім кінцівках, після чого наніс йому цією ж дерев`яною палкою близько шести ударів по тулубу.
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_5 вдарив його дружину ковінькою чотири рази по голові, чотири рази по руці, після того як вона впала на підлогу ще два рази вдарив її по руці, йому наніс 6 ударів по ребрах, 4 удари по ногах, 2 удари по руці.

Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, проведеного 16 серпня 2018 року з участю потерпілого ОСОБА_7 , які містяться на оптичному носії Mikro SD, доданому до протоколу.
Відеозапис слідчого експерименту не узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями ОСОБА_7 , наданими під час судового розгляду справи.
З відомостей зазначених у протоколі слідчого експерименту взагалі не зрозуміло, в якому саме будинку наносилися удари обухом сокири потерпілому ОСОБА_42 , оскільки вказано, що ОСОБА_5 вибив двері і зайшов до будинку ОСОБА_12 , і у другій кімнаті цього ж будинку наніс йому близько п`ятнадцяти ударів обухом сокири, на момент нанесення ударів потерпілий перебував біля ліжка, разом з тим, вказано, що коли ОСОБА_5 наносив йому удари, то його батьки почали захищати його, потерпілий скориставшись цим вибіг з будинку і повернувся до власного місця проживання та закрився в будинку.
З відеозапису слідчого експерименту вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 показував, що ОСОБА_5 заходив лише до сіней його будинку, в житлову кімнату будинку не заходив, він виштовхнув ОСОБА_5 з сіней, а сам пішов до батьків, в будинку яких обвинувачений наніс йому 3 чи 4 удари кулаком в область грудей, після чого він втік.
Як під час слідчого експерименту, так і в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_17 не показував про те, що бійка відбувалася на вулиці.
Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, проведеного 16 серпня 2018 року з участю підозрюваного ОСОБА_5 , які містяться на оптичному носії Mikro SD, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими під час судового розгляду справи, за винятком показань щодо точної кількості ударів, які ним заподіювались потерпілим. Зокрема, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 показав, що після того як його вдарила палкою по голові ОСОБА_8 , він забрав у неї палку, і хотів вдарити ОСОБА_15 , але оскільки всі стояли поряд, то попав і по діду і бабі, кому скільки прийшлося ударів не пам`ятає, а під час слідчого експерименту показав, що близько 4 ударів наніс ОСОБА_15 , потім його батьку, 1 удар ковінькою по голові ОСОБА_8 ..
Наявність легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у ОСОБА_7 підтверджено висновком експерта № 123 від 13 вересня 2018 року, згідно з яким у нього маються тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на верхніх кінцівках. Для утворення тілесних ушкоджень потерпілого потрібно не менше 2 травматичних впливів тупого предмету.

Діагноз забій грудної клітини, грудини не брався до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними клінічними даними (том 1 а.с. 227-229).

З огляду на це, суд критично відноситься до показань потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо нанесення близько п`ятнадцяти ударів обвинуваченим ОСОБА_42 обухом сокири в область грудної клітини.

Відповідно до висновку експерта №126 від 18 вересня 2018 року у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торакоскелетної травми, що включає закриту травму грудної клітини зліва, синцями даної ділянки, забійної рани лівої кисті та подвійних переломів 8, 9, 10 ребер зліва ускладнених пневмотораксом, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Комплекс вказаних тілесних ушкоджень міг утворитись від дії тупих предметів та за обставин, вказаних в описовій частині ухвали від 17 вересня 2018 року, згідно з якою ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_5 наніс йому дерев`яною ковінькою близько шести ударів по тулубу, в момент нанесення ударів потерпілий перебував у положенні лежачи на боку (том 1 а.с. 237-234).

Згідно з висновком експерта №125 від 30 жовтня 2018 року у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, забійними ранами правої та лівої тім`яної ділянки з розсіченням апоневрозу та переломом зовнішньої пластинки кісток склепіння черепа, закритого перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від травматичного впливу тупих предметів. Тілесні ушкодження потерпілої могли утворитись внаслідок нанесених ударів в ділянку голови, живота та правої верхньої кінцівки потерпілої, за обставин, що вказані в ухвалі від 17 вересня 2018 року, згідно з описовою частиною якої ОСОБА_43 підтвердила факт нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та показала, що після першого удару, який був нанесений дерев`яною ковінькою їй у голову, вона впала на підлогу та втратила свідомість, ОСОБА_7 показав, що коли його дружина впала на підлогу, ОСОБА_5 наніс ще чотири удари дерев`яною ковінькою в голову та приблизно три удари по верхнім кінцівкам, на момент нанесення ударів після падіння ОСОБА_8 перебувала у положенні лежачи на боку до низу долілиць. Для утворення тілесних ушкоджень, що виявлені у потерпілої необхідно не менше трьох травматичних впливів в ділянку голови потерпілої та по одному травматичному впливу в ділянку передньої черевної стінки та правого передпліччя (том 1 а.с. 236-240).

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 525 від 25 вересня 2018 року ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_5 на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення (том 2 а.с. 13-17).
Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 526 від 25 вересня 2018 року, у ОСОБА_5 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим відповідне протиалкогольне лікування йому не показане (том 2 а.с.21-23).
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України - як незакінчений замах на умисне вбивство трьох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом або більше особам.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 14 серпня 2018 року близько 10-00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з умислом на протиправне заподіяння їм смерті, з метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання загрозливих для життя ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наслідків у вигляді їх смерті та бажаючи настання саме таких наслідків: з метою умисного вбивства ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці Центральній біля господарства №62 в селі Хлоп`яники Сосницького району Чернігівської області, використовуючи для протиправного позбавлення життя сокиру, утримуючи її обома руками, з прикладанням значної сили, протиправно, умисно завдав не менше двох ударів обухом сокири в область верхніх кінцівок ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на верхніх кінцівках, що згідно з висновком експерта №123 від 13 вересня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, проте ОСОБА_7 не було позбавлено життя у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця у зв`язку з протидією родичів потерпілого; у подальшому з метою умисного вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , використовуючи для протиправного позбавлення життя дерев`яну ковіньку, утримуючи її обома руками, з прикладанням значної сили, протиправно, умисно завдав не менше чотирьох ударів дерев`яною ковінькою в область грудної клітини та лівої руки ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торакоскелетної травми, що включає закриту травму грудної клітини зліва, синцями даної ділянки, забійної рани лівої кисті та подвійних переломів 8, 9, 10 ребер зліва ускладнених пневмотораксом, що згідно з висновком експерта №126 від 18 вересня 2018 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; не менше трьох ударів дерев`яною ковінькою в область голови та не менше одного удару дерев`яною ковінькою в праве передпліччя ОСОБА_8 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, забійними ранами правої та лівої тім`яної ділянки з розсіченням апоневрозу та переломом зовнішньої пластинки кісток склепіння черепа, закритого перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, що згідно з висновком експерта №125 від 30 жовтня 2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також не менше одного удару дерев`яною ковінькою в живіт ОСОБА_8 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки зліва, що згідно з висновком експерта №125 від 30 жовтня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, проте ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не було позбавлено життя у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, через дії його співмешканки ОСОБА_26 ..

Сторона захисту наполягала на тому, що стороною обвинувачення не здобуто та не надано суду під час судового розгляду допустимих доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України, зважаючи на те, що між обвинуваченим та потерпілими не було неприязних відносин, його підзахисний лише хотів з`ясувати стосунки з ОСОБА_31 з приводу його нетактовної поведінки до його співмешканки ОСОБА_26 , у нього не було умислу на позбавлення життя останніх, при собі у нього не було предметів (знарядь) для вчинення вбивства, конфлікт між ними виник раптово, ініціатором застосування фізичної сили була потерпіла ОСОБА_8 , жодним доказом не підтверджено, що протиправні дії його підзахисного були припинені іншими особами.
Враховуючи наведені докази, які були безпосередньо досліджені судом та оцінені в сукупності, колегія суддів вважає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 за частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні та не погоджується з такою кваліфікацією дій обвинуваченого, виходячи з наступного.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 за частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115КК України, органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію частини 1 статті 115 КК України, яка свідчить, що замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Вказана правова позиція викладена у пунктах 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я».

Під час досудового розслідування та судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнавав сам факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим і стверджував, що не мав умислу на позбавлення їх життя, свої протиправні дії по відношенню до потерпілих припинив після того, як побачив у потерпілої ОСОБА_8 на голові кров, тобто добровільно, оскільки в будинку, окрім нього та потерпілих, нікого не було, намагався допомогти потерпілій, взяв ганчірку, щоб витерти кров, але остання відмовилась від його допомоги.

Зазначені твердження обвинуваченого не були спростовані і зібрані докази у кримінальному провадженні не містять даних, які б свідчили про намір ОСОБА_5 вчинити вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Під час судового розгляду достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя потерпілих не мав, між ними не було неприязних відносин, конфлікт виник спонтанно, на побутовому ґрунті.

Сторона обвинувачення не надала доказів про те, що протиправні дії ОСОБА_5 , направлені на позбавлення життя потерпілих, не були доведені ним до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчиняв протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , направлені на позбавлення життя останнього, перебуваючи на вулиці Центральній біля господарства №62 в селі Хлопяники Сосницького району, проте не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця у зв`язку з протидією родичів потерпілого.
Проте під час судового розгляду ці обставини не знайшли свого підтвердження, потерпілий ОСОБА_7 показував, що ОСОБА_5 завдавав йому тілесні ушкодження у його будинку, звідки він втік, та у будинку його батьків, одночасно наносячи удари і останнім, чим він скористався і також втік.
Свідок ОСОБА_26 під час судового розгляду заперечувала, що саме вона припинила протиправні дії ОСОБА_5 по відношенню до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_37 показали, що коли зайшли до будинку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , то ОСОБА_5 знаходився у будинку, при цьому будь-яких протиправних дій по відношенню до потерпілих не вчиняв, присів біля потерпілого ОСОБА_7 і про щось з ним тихо розмовляв, інших осіб в будинку не було.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що припинив наносити удари потерпілим після того, як побачив на голові у ОСОБА_8 кров, потерпілий ОСОБА_7 також підтвердив, що під час бійки у будинку нікого більше не було і вважає, що саме після того, як ОСОБА_5 побачив кров на голові його дружини, перестав наносити їм удари.
Про відсутність прямого умислу у обвинуваченого на вбивство потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свідчить також те, що ОСОБА_5 припинив наносити їм удари без будь-якого втручання інших осіб, відразу після побиття намагався надати ОСОБА_19 допомогу, але вона відмовилась, за відсутності у будинку сторонніх осіб і, за наявності умислу на позбавлення життя потерпілих, мав реальну можливість позбавити останніх життя, але цього не зробив. Про відсутність прямого умислу у обвинуваченого на вбивство потерпілого ОСОБА_7 свідчить те, що він не намагався наздогнати потерпілого, коли той почав тікати, заходив до нього у будинок вже після всіх подій, які відбулися у будинку батьків потерпілого, перекинувся з ним декількома словами, фізичної сили не застосовував, що підтвердив і сам потерпілий.

Вказані обставини встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілих та свідків.

Судом встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 були нанесені обухом сокири, яка є небезпечним знаряддям, але в область верхніх кінцівок, які не є життєво важливим органом; потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою дерев`яної палки (ковіньки), яка не є небезпечним знаряддям, при цьому ОСОБА_7 в область грудної клітини та лівої руки, а потерпілій ОСОБА_8 в область правого передпліччя та живота, які також не є життєво важливими органами, за виключенням нанесення ударів ОСОБА_8 в область голови, яка є життєво важливим органом, але знаряддям, яке не є небезпечним, але при цьому ОСОБА_5 діяв з неконкретизованим умислом, стосунки обвинуваченого з потерпілими, які передували злочину, його поведінка під час виконання злочину та причини припинення злочинних дій свідчать про відсутність у обвинуваченого прямого умислу на вбивство, тому його дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування кваліфікація інкримінованих дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 3 статті 15, пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України дана невірно, стороною обвинувачення не доведено наявності умислу в обвинуваченого ОСОБА_5 на протиправне заподіяння смерті потерпілих, а тому вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_5 із частини 3 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115 КК на частину 1 статті 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження щодо потерпілого ОСОБА_7 ; на частину 1 статті 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинене щодо потерпілого ОСОБА_7 ; на частину 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та на частину 1 статті 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинені щодо потерпілої ОСОБА_8 .

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження та частиною 1 статті 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , органами досудового розслідування не встановлено.

Під час судового розгляду кримінального провадження такі обставини також не було встановлено судом.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, щодо осіб похилого віку та рецидив злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні злочини проти життя та здоров`я осіб, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, злочин вчинив через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та в період умовно-достроково звільнення, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив та про його схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, дотримуватися норм закону, моралі та загальновстановлених правил суспільної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодружений, не має постійного місця проживання та постійної роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, за останнім місцем проживання у селі Хлоп`яники Сосницького району Чернігівської області характеризується формально позитивно.
З урахуванням обставин справи, особи винного, позицій сторін кримінального провадження, зокрема, думок потерпілих, які наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, а також використовуючи дискреційні повноваження та виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано 16 серпня 2018 року (а.с.).
Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обчислювати з часу його затримання, тобто з 16 серпня 2018 року.
Згідно з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком покарання 6 місяців 6 днів.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив нові злочини протягом невідбутої частини покарання, то відповідно до положень ч.4 ст. 81 КК України суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. ст. 71 і 72 цього Кодексу.

У даному кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.
Цивільний позов у даному провадженні не заявлено, заходи забезпечення, окрім запобіжного заходу щодо обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України, зокрема, речові докази: темно-сіра футболка із зеленими вставками зі слідами речовини бурого кольору, сокира, ковінька, лопата, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області підлягають поверненню законним володільцям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
марлеві тампони зі слідами речовини бурого кольору в кількості 4 штук, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 122 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 1 статті 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

за частиною 1 статті 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року та остаточно визначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу його затримання з 16 серпня 2018 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази: темно-сіра футболка із зеленими вставками зі слідами речовини бурого кольору, сокира, ковінька, лопата, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області повернути законним володільцям ОСОБА_7 ;
марлеві тампони зі слідами речовини бурого кольору в кількості 4 штук, які передані на зберігання до кімнати озброєння Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суд через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3