н/п 1-кп/490/545/2018

У Х В А Л А

28 березня 2019 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю перекладача ОСОБА_3 ,

провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000281, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сарджалар Масиського району Армянської РСР, громадянина Республіки Азербайджан, із повною середньою освітою, раніше не судимого, працюючого заготівельником ПП ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

Сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 28.03.2019 р. захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про визнання відомостей, що містяться у висновку експерта №58 від 12.12.2016 року, недопустимими доказами, зазначивши, що експерт під час дослідження матеріалів, в порушення вимог п.2.3 Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", самостійно визначив об`єкти для дослідження. Так, у постанові про призначення експертизи, слідчий як об`єкти дослідження вказав 50 банкнот номіналом по 100 доларів США, які були вилучені при огляді місця події 01.12.2016 року. Під час проведення дослідження, експертами встановлена невідповідність наданих на дослідження об`єктів - доларів США з зазначеними у постанові , а саме: банкноти КВ 38882058 К та КВ 24495175 J, були відсутні серед наданих об`єктів на дослідження, замість них надані банкноти КВ 38882058 R та НВ 24495175 J, які не вказані слідчим у постанові, як об`єкти дослідження. Однак, незважаючи на вказані обставини, що надані на дослідження об`єкти не були вказані у постанові слідчого, експерт за своєю ініціативою дослідив вказані грошові кошти. Оскільки вищевказаний доказ отриманий з порушенням встановленої КПК процедури, та має очевидні ознаки недопустимості, просить визнати його недопустимим.
Обвинувачений та захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання.
Прокурор проти заявленого клопотання заперечував.
Заслухавши думки учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що клопотання задоволеню не підлягає. Згідно до ч.1 ст.86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Наразі суд не вбачає очевидної недопустимості зазначеного доказу, тому питання допустимості цього доказу буде вирішено судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Керуючись ч.2 ст.89, 376 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про визнання у порядку, передбаченому ч.2 ст.89 КПК України, недопустимим доказом відомостей, що містяться у висновку експерта №58 від 12.12.2016 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1