Справа № 520/203/19
Провадження № 1-кп/520/513/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0003258 від 28.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоіванівка Веселівського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працювавшого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 05.11.2015 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту; - 16.11.2016 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців 5 днів арешту, звільнений 24.11.2016 по відбуттю покарання; - 20.07.2017 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, - 27.12.2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70ч.4 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільнений 15.05.2018 року по відбуттю покарання, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В с т а н о в и в :
Повторно, 20.11.2018 року близько 10 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №44 по вулиці В.Симоненка в м. Одесі, діючи за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали направлено до суду з обвинувальним актом, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна, проникли до вищевказаного будинку, звідки таємно викрали пилосос марки «Samsung Startdust 2000» вартістю 4000 гривень, який винесли на вулицю, після чого намагались викрасти з будинку 9 секцій чавунної батареї вартістю 2500 гривень.

Однак, ОСОБА_5 з особою, щодо якої матеріали направлено до суду з обвинувальним актом, свій злочинний намір довести до кінця не змогли, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки інша особа, щодо якої матеріали направлено до суду з обвинувальним актом була затримана співробітниками поліції, а ОСОБА_5 втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 20.11.2018 року близько 10 годин 30 хвилин, він разом з малознайомим йому чоловіком, знаходились біля будинку АДРЕСА_2 , домовившись скоїти крадіжку з будинку. Скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, вони разом розбили вікно у будинку, проникли до будинку, звідки таємно викрали пилосос, який винесли на вулицю, після чого намагались викрасти з будинку 9 секцій чавунної батареї.

Однак, вони не змогли довести злочин до кінця, оскільки чоловік, який з ним спільно скоював злочин був затриманий на місці скоєнні злочину, а він втік з місця скоєння злочину.

Він згоден з вартістю майна, яке вони намагались викрасти у потерпілої.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати, просить суд врахувати, що він хворіє.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 28.11.2018 року;

-Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.11.2018 року;

-Заявою ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2018 року;

-Протоколом огляду місця події від 20.11.2018 року з фототаблицями;

-Постановою про залучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2018 року.

-Звітом про незалежну оцінку майна;

-Зберігальню розпискою потерпілої про отримання викраденого майна;

Згідно письмової заяви потерпілої вбачається, що потерпіла просить про розгляд справи судом у її відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.ст.315, 325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілої.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочинів, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є умисним тяжким злочином.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, що він хворіє, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисний тяжкий злочин, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, з 26.12.2018 року.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілої повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1