Номер провадження: 11-сс/813/295/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.02.2019 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.02.2015 року Київським райсудом м. Одеса за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 позбавлення волі, з конфіскацією майна,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_7 продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 02.04.2019 р.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження та сукупністю здобутих слідством доказів. Зазначені прокурором та слідчим ризики наявні, більше того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою переважає над його особистим інтересом.

Також, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, раніше судимий за особливе тяжке кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у суспільстві.

Слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, та вважав необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в зв`язку з чим є доцільним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що:
- слідчий суддя під час постановлення ухвали послався на обґрунтованість пред`явленої йому підозри та відсутність міцних соціальних зв`язків, проте такі висновки не відповідають дійсності і стали причиною винесення несправедливого рішення, оскільки обґрунтованість підозри слідчим суддею не перевірена та недоведена, а відсутність офіційного шлюбу та працевлаштування не свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Більш того, він проживає у цивільному шлюбі, має малолітню дитину на утриманні та працював у ОСОБА_10 , який найближчим часом збирався його офіційно працевлаштувати на своє підприємство;
- слідчий суддя в порушення вимог ч. 1 ст. 196 КПК України не обґрунтував своє рішення, та обставини, які вплинули на його прийняття з посиланням на докази;
- під час прийняття рішення слідчим суддею порушено вимоги ч. 5 ст. 199 КПК України та не зазначено, які саме обставини свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, або з`явились нові ризики та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою;

- докази, якими слідчий обґрунтовує своє клопотання ніяким чином не доводять обґрунтованість його підозри та не вказують на нього як на особу, що причетна до скоєного злочину, а слідчим суддею не дана оцінка вказаним обставинам;

- в порушення ст. 183 КПК України слідчий суддя в ухвалі не визначив розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Посилаючись на такі доводи, підозрюваний ОСОБА_7 просить слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені підстави, які підтверджують необхідність проведення обов`язкових процесуальних дій у кримінальному провадженні, встановлені слідчим суддею обставини справи і положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що прокурор дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих прокурором випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме в тому, що 30.09.2018 р. близько 01 год. ОСОБА_7 на своєму автомобілі «БМВ», за вказівкою ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прибули до будівлі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за адресою : АДРЕСА_2 , де використовуючи маски для обличчя та формений одяг співробітників поліції, проникли до їхнього житла. Погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї потерпілим, останні заволоділи грошовими коштами у сумі 5000 доларів США, 100 євро, 38 000 грн.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого.
Більш того, вказане питання не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді щодо вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується доводів підозрюваного про ненадання слідчим суддею оцінки обставинам справи, в тому числі міцності соціальних зв`язків, зокрема, того, що він проживав в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити наступне.
Як зазначалось вище, слідчий суддя при вирішенні вказаного питання має з`ясувати обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що слідчим суддею і було здійснено з перевіркою наявності обставин, зазначених у ст. 184 КПК України.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого умисного злочину, реально відбував покарання у виді позбавлення волі, що спростовує доводи про відсутність ризиків вчинення інших злочинів.
Слідчим суддею взяті до уваги обставини щодо особи підозрюваного, а наявність в матеріалах справи характеристики на ОСОБА_7 жодним чином не впливає на ступніть тяжкості вчиненого ним злочину, а також наслідки, які у зв`язку з цим настали.
В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 подав скаргу на дії співробітників поліції Овідіопольського ВП ГУНПУ в Одеській області, які в протоколі його затримання від 06.11.2018 року внесли недостовірні відомості щодо часу його фактичного затримання, зазначивши, що його було затримано о 15 годині 50 хвилин 06.11.2018 року на підставі ухвали слідчого судді, хоча фактично його затримали близько 09 години біля дитячого садка без ухвали слідчого судді та в кайданках доставили до Овідіопольського ВП ГУНПУ в Одеській області.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема, із протоколу затримання особи (а.с. 59-61), ОСОБА_7 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України о 15 годині 50 хвилин 06.11.2018 року. Разом із тим, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 , відповідно до його власноручної розписки, о 15 годині 20 хвилин 06.11.2018 року.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчим суддею, сторона захисту зазначила, що затримання підозрюваного відбувалось із порушенням вимог КПК України, однак зазначені твердження були проігноровані та не було вжило передбачених нормами ст. 206 КПК України заходів для перевірки таких доводів сторони захисту.

У зв`язку із не дотриманням слідчим суддею вимог ст. 206 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне доручити керівнику ТУ Державного бюро розслідування, розташованому у м. Миколаєві, провести дослідження фактів, викладених в зазначеній заяві підозрюваного ОСОБА_7 та вжити передбачених законом заходів.

Що стосується доводів підозрюваного про безпідставне не визначення слідчим суддею розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема, із повідомлення про підозру ОСОБА_7 (а.с. 55-58), останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із загрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного із загрозою застосування насильства, слідчий суддя суду обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відносно останнього застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та особи самого підозрюваного, наявності існуючих ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 199, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.02.2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.04.2019 р. залишити без змін.
Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованому у м. Миколаєві, провести дослідження фактів, викладених у скарзі підозрюваного ОСОБА_7 на дії співробітників поліції під час його затримання 06.11.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4