Справа №639/6976/18
Провадж. №1-кп/639/589/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/6976/18 (в ЄРДР №0001911 від 12.10.2018) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.05.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

-16.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого - 10.04.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 11.10.2018, приблизно об 11 годині, проходили повз приватного будинку №25 по проспекту Дзюби м. Харкова.

Саме в той час ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 щодо вчинення крадіжки будь-якого майна, яке, як на їх думку, могло знаходитися на території зазначеного домоволодіння, розробивши при цьому план дій, розподілили між собою ролі.

Реалізуючи спільний злочинний протиправний умисел, ОСОБА_4 спочатку, відповідно до розподілених функцій, переліз через паркан, яким огороджено територію домоволодіння, де помітив металеве кільце кришки водопровідного колодязя, якою було накрито водопровідний колодязь. Саме поміченим металевим кільцем кришки водопровідного колодязя він і вирішив заволодіти.

У той час ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу паркану, діючи узгоджено, повторно, відповідно до обумовленого злочинного задуму, спостерігав за тим, щоб в разі непередбачуваної ситуації, якщо хтось із сторонніх осіб помітить їх злочинні дії, то він відразу повинен був повідомити про це ОСОБА_4 та відразу ж залишити місце події.

В подальшому ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів,з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, використовуючи ту обставину, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів металевим кільцем кришки водопровідного колодязя, піднявши руками, а потім, бажаючи довести злочин до кінця, дотягнув до паркану, обладнаного хвірткою та просунув кільце під нею ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного заволодіння чужим майном, а саме: металевим кільцем кришки водопровідного колодязя, поєднане з проникненням у сховище, яким слід вважати, огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_6 ..

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 303 гривні 27 копійок.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому їм злочині визнали повністю, та пояснили як скоїли його при вищезазначених обставинах, зокрема, що 11.10.2018 року в першій половині дня знаходилися в районі приватного домоволодіння АДРЕСА_4 , де вирішили здійснити крадіжку будь-якого майна з території зазначеного домоволодіння, яке було огороджене суцільним парканом. ОСОБА_4 переліз через вказаний паркан, знайшов на території домоволодіння металеве кільце кришки люку, яку взяв та передав під хвірткою ОСОБА_5 , який, в свою чергу, прийняв вказане кільце, після чого вони з місця скоєння злочину зникли. Вартість викраденого майна, встановлену під час досудового розслідування, обвинувачені не оспорювали. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висловили жаль щодо скоєного, надавши критичну оцінку своїм діям.
Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію висловив і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, а також, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням доказів, що характеризують їх особи, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат по кримінальному провадженню та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що їх вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у сховище.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на час розгляду справи офіційно не працевлаштований; неодружений; має постійне місце проживання; раніше судимий, на теперішній час відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі (з 11.10.2018 року); на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на час розгляду справи офіційно не працевлаштований; неодружений; має постійне місце проживання та реєстрації; раніше судимий - вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 року до штрафу у розмірі 850,00 грн. (штраф сплачено 14.04.2018 року); на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає їх щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинувачених до скоєного, особи винних, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Також суд враховує, що викрадене майно було вилучено у обвинувачених, що уможливлює його повернення потерпілій.

При цьому, враховуюче зазначені вище обставини, зокрема і те, що ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є можливе лише шляхом призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, з реальним відбуванням його в місцях позбавлення волі, а тому вважає необхідним і достатнім призначити йому зазначене покарання в межах санкції вказаної статті.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 16.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяця позбавлення волі, а злочини, що є предметом даного судового розгляду, скоїв після ухвалення зазначеного вироку, до повного відбуття відповідного покарання, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_4 , керуючись ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань.

Щодо ОСОБА_5 , то його виправлення, попередження скоєння ними нових злочинів, та досягнення цілей покарання в цілому, на думку суду, на теперішній час можливе без його ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, але з встановленням максимального строку випробування, передбаченого ч. 4 вказаної статті, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дольовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з 07.12.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ - металеве кільце каналізаційного люку вагою 50,8 кг., переданий до камери зберігання речових доказів Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області повернути законному володільцю ОСОБА_6 (к.п. а.с. 22, 23)

Процесуальні витрати в сумі 300 (триста) грн. 00 коп. на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в дольовому порядку, а саме по 150 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп. з кожного.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2018 року (справа №639/5751/18, провадження №1-кс/639/2603/18), на майно вилучене у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 11.10.2018 року металеве кільце з каналізаційного люку вагою 50,8 кг. (к.п. а.с. 22)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1