печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Держаному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
26.03.2019 прокурор третього відділу Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Держаному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді ОСОБА_1 з клопотанням про накладення арешту на ноутбук Lenovo 650-45 s/n PF097NQN, яким користується ОСОБА_4 , вилучений під час проведення обшуку у період з 12 год. 39 хв. 20.03.2019 по 09 год. 34 хв. 22.03.2019 кабінету № 522, Міністерства екології та природніх ресурсів України за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, корпус № 1, заборонивши відчуження, користування та розпорядження ними.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001994 від 15.08.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ст. 366-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що заступник начальника Управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності начальник відділу дозвільно ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_4 , за попередньою змовою із директором Департаменту екологічної безпеки та дозвільно ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_5 , за пособництва виконуючого обов`язків генерального директора Державного підприємства «Центр охорони довкілля» ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів налагодили злочинну схему з вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання.

Прокурор в клопотанні зазначив, що з метою отримання неправомірної вигоди службові особи Міністерства екології та природних ресурсів України координували дії ОСОБА_6 , а останній, в свою чергу, інструктував з приводу подачі представником ТОВ «НВП «Нафтек» до Міністерства екології та природних ресурсів України документів необхідних для виготовлення ліцензії на право провадження господарської діяльності з небезпечними відходами, та передачі неправомірної вигоди у сумі 22000 доларів США за отримання вищевказаної ліцензії.

За результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій установлено, що у ході телефонних розмов ОСОБА_6 зазначає про створення ОСОБА_5 монополії шляхом отримання 10 ліцензій підконтрольними йому підприємствами на право провадження господарської діяльності з небезпечними відходами, навмисно пише зауваження до документів, які подаються суб`єктами господарювання для отримання зазначених ліцензій, для отримання неправомірної вигоди, в тому числі зазначає, що за ліцензію на збирання, зберігання 18 видів відходів поставив вимогу в наданні 22 тисячі доларів США ТОВ НВП Нафтек.

Виходячи з матеріалів клопотання, у період з 12 год. 39 хв. 20.03.2019 по 09 год. 34 хв. 22.03.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.03.2019 справа № 757/12439/19-к було проведено обшук службових кабінетів Міністерства екології та природніх ресурсів України за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, корпус № 1, у яких, серед інших речей і документів, виявлено та вилучено:

-в кабінеті № 522, яким користується заступник начальника управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності начальник відділу дозвільно ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_4 вилучено ноутбук Lenovo 650-45 s/n PF097NQN.

Зазначені факти дають підстави вважати, що вказаний ноутбук міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та у ньому міститься інформація яка самостійно та в сукупності з іншими доказами може мати суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину та встановлення осіб, які його вчинили, а саме: електронні файли, проекти текстових документів, які в подальшому роздруковувались, службова переписка, поштові скриньки за допомогою яких здійснювалось листування, проекти документів про надання, або відмову в наданні дозволу на право провадження господарської діяльності з небезпечними відходами ТОВ «НВП «Нафтек» та інших суб`єктів господарювання.

У зв`язку з викладеним слідчим було прийнято рішення про тимчасове вилучення ноутбука.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: ноутбук Lenovo 650-45 s/n PF097NQN, яким користується ОСОБА_4 , вилучений під час проведення обшуку у період з 12 год. 39 хв. 20.03.2019 по 09 год. 34 хв. 22.03.2019 кабінету № 522, Міністерства екології та природніх ресурсів України за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, корпус № 1, заборонивши відчуження, користування та розпорядження ними, відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених грошових коштів, враховуючи при цьому, що санкцією. 3 ст. 369 КК України, передбачено спеціальну конфіскацію.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук Lenovo 650-45 s/n PF097NQN, яким користується ОСОБА_4 , вилучений під час проведення обшуку у період з 12 год. 39 хв. 20.03.2019 по 09 год. 34 хв. 22.03.2019 кабінету № 522, Міністерства екології та природніх ресурсів України за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, корпус № 1, заборонивши відчуження, користування та розпорядження ними.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1