Справа № 362/1330/17
Провадження № 1-кп/362/53/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Васильків матеріали кримінального провадження № 0000415 від 08.09.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, працюючого помічником машиніста бурової установи будівельної компанії СП «Основа-Солсіф», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в :

21 серпня 2015 року приблизно о 17 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи належним йому на праві приватної власності автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний № НОМЕР_1 , знаходячись у громадському місці на вул.Володимирській поблизу будинків №№ 58 і 60 у м.Василькові Київської області, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, будучи співробітником органів внутрішніх справ, бажаючи продемонструвати свою перевагу над іншими, використовуючи нікчемний привід, а саме наявне, на його думку, порушення водієм марки «Fiat Doblo» правил дорожнього руху, наздогнав вказаний автомобіль та на перехресті вул.Володимирської та пров.Жовтневого, порівнявшись з автомобілем, погрожуючи умисним створенням автотранспортної пригоди змусив ОСОБА_5 зупинити свій автомобіль на узбіччі.
Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 зупинив свій автомобіль позаду автомобіля «Ford Doblо» на проїзній частині вулиці Володимирської.
Продовжуючи діяти з хуліганських мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, у світлу пору доби, порушуючи громадський порядок та виражаючи негативне відношення до загальноприйнятих норм поведінки, висловлюючи погрози із застосуванням ненормативної лексики в адресу водія ОСОБА_5 , взяв, на підтвердження погроз, у своєму автомобілі гумовий кийок та тримаючи його в руці, попрямував до автомобіля марки «Fiat Doblo».
Водій автомобіля «Fiat Doblo» ОСОБА_5 та пасажири ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , за ознаками поведінки та характерним запахом встановили, що останній керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим спробували заблокувати його рух до автомобіля.
Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої хуліганські дії, зневажаючи та нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, навмисно, з хуліганських мотивів, перебуваючи в салоні свого автомобіля, зневажливо ставлячись до потерпілого, у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , затиснув ОСОБА_5 між лівою передньою стійкою кузова та передніми лівими дверцятами автомобіля марки «ВАЗ-2105» і рушив з місця, змушуючи потерпілого бігти поруч із автомобілем. На прохання ОСОБА_5 зупинитись обвинувачений ОСОБА_4 не відреагував та, свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, збільшив швидкість автомобіля.
Далі, обвинувачений ОСОБА_4 на швидкості, умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що спричиняє біль та тілесні ушкодження ОСОБА_5 , тобто діючи з особливою зухвалістю, протягнув останнього по асфальтованому покриттю вулиць Володимирської та Тракторної приблизно 1,1 км до блокування свого автомобіля поблизу будинку №40 по вул.Тракторній у м.Василькові.
Згідно з висновком експерта від 05.11.2015 року № 456 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на правій руці, садна на передній поверхні грудей та обох колінних суглобів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Зазначені злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського прядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, згідно ст.49 КК України.
Потерпілий заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого, вважаючи що той повинен понести покарання, але не ставив під сумнів підстав його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Окрім того, потерпілий заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність ст.291 КПК України, а саме, через невірну кваліфікацію дій ОСОБА_4 .
Прокурор проти клопотання потерпілого ОСОБА_5 щодо повернення обвинувального акту заперечив, через його безпідставність. Щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не заперечував.
У відповідності до положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку встановленому КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин та його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського прядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, а тому відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.ст.44 і 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.49 КК України.
З дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину минуло понад три роки, у зв`язку з чим, в силу п.2 ч.1 ст.49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
В засіданні обвинувачений підтвердив, що правильно розуміє характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.296 КК України, а тому, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені положеннями ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України.
Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, судом не встановлено.
Таким чином, оскільки судом встановлені визначені кримінальним законом (п.2 ч.1 ст.49 КК України) підстави, суд, з урахуванням згоди обвинуваченого, дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Щодо заявленого клопотання потерпілого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, то суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні через безпідставність.
Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, вирішити питання про заявлений цивільний позов при закритті провадженні, судом не вбачається за можливе, а тому його необхідно залишити без розгляду.
На підставі наведеного та керуючись ст.44, п.1 ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.3 ст.286, 287, 288, 318, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000415 від 08.09.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.44, п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

В задоволені клопотання потерпілого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1