печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4945/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026,-

ВСТАНОВИВ:
01.02.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 , 04.02.2019, на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026.

Вказану постанову заявник вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у заяві, а тому просить скасувати рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026.

В судовому засіданні, заявник скаргу підтримав та просив задовольнити її з викладених в ній підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала письмові заперечення в яких просила відмовити в задоволенні скарги, надавши суду постанову про відмову у визнанні потерпілим від 16.01.2019

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2019 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі №757/60746/18-к, про постановлення суддею Дніпровського районного суду м. Києва та суддями Київського апеляційного суду, на думку заявника, завідомо неправосудних рішень, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Так, з копії заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального провапорушення, вбачається, що останній просить внести відомості до ЄРДР , залучити його в якості потерпілого та вручити пам`ятку потерпілого та про вручення підозр.

Постановою від 16 січня 2019 слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026, ОСОБА_3 .

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказано,що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що прокурором було дотримано.

Аргументуючи рішення слідчий вказала, що предметом розслідування зазначеного кримінального провадження є ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі №755/16343/18-к від 30.10.2018 про повернення матеріалів скарги. Вказана ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі №755/16343/18-к від 30.10.2018 про повернення матеріалів скарги, була оскаржена заявником до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду (колегія суддів ( ОСОБА_6 (голосуючий суддя), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) у провадженні №11-сс/824/1665/2018 від 27.11.2018 відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3

10.01.2019 на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві з Генеральної прокуратури України в порядку ст.ст. 216,218 КПК України для організації досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження № 0000026, яке зареєстроване в ЄРДР 08.01.2019, в т.ч. заява ОСОБА_3 про вчинені кримінальні правопорушення з проханням про визнання останнього потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий вказала, що на даний час, з матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки відсутні будь-які відомості, що свідчили б про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального та погоджується з висновками слідчого, враховуючи при цьому, обставини кримінального провадження та вважає, що викладені доводи ОСОБА_3 у скарзі та відповідно в його клопотанні не в повній мірі відповідають фактичним обставинам.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а відтак слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог скарги, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1