У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0003976, яка обґрунтована тим, що старшим слідчим Слов`янського відділу поліції проводилось досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України, потерпілою у якому є заявниця мати загиблого ОСОБА_7 . Постанова слідчого від 18 березня 2019 року про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено повно всебічно та об`єктивно, були належним чином виконані всі слідчо-оперативні заходи та оцінено всі зібрані докази. За наслідками проведення досудового розслідування, виконаних слідчо-оперативних заходів слідує, що міліціонер ОСОБА_7 покінчив життя самогубством, у зв`язку з чим слідчий дійшов до висновку про відсутність будь-яких фактів, які вказують на дії, в яких вбачається склад злочину, передбаченого ст. 120 КК України.

Таке рішення слідчого заявниця вважає незаконним, належним чином не обґрунтованим та таким, що винесено передчасно.

Так, слідчим не приділено належної уваги тому, що згідно з висновком експерта від 24 листопада 2014 року № 386 на поверхні автомату АКМ № НП 2546, який виявили біля тіла загиблого ОСОБА_7 та з якого, на думку слідства, було завдано смертельне поранення, а також на магазині до автомату жодних слідів рук або ніг не виявлено. Разом з тим, відповідно до фототаблиць, які є невід`ємною частиною до протоколу огляду місця події від 14 листопада 2014 року, на голові ОСОБА_7 була одягнена шапка, натомість кісті та пальці рук були оголені, а його рукавиці лежали поряд на табуретці. Тобто, з вказаних фото таблиць слідує, що ОСОБА_7 в момент поранення був без рукавиць та, відповідно, обов`язково повинен був залишити сліди рук на зброї, а на його руках мали б бути сліди пороху. Вважає, що дана обставина спростовує факт завдання ОСОБА_7 собі само ушкодження, як з необережності, так і умисно. Крім того, в подальшому такі речі, як шапка та рукавиці ніде не фігурують і взагалі слідчим не згадуються, як і змиви з рук та шкіри голови на предмет слідів пострілу.

Також, ні у первісному висновку експерта, від 09 грудня 2014 року № 813, ні у висновку комісійної експертизи від 26 липня 2018 року № 131/1 експертами не був визначений калібр кулі, якою було завдано смертельне травмування, виходячи з розміру раньового каналу.

Слідчим проігноровано той факт, що ОСОБА_7 для несення служби на момент загибелі була видана ще табельна вогнепальна зброя ПМ № НОМЕР_1 . Про наявність у міліціонера ОСОБА_7 табельної вогнепальної зброї ПМ № НОМЕР_1 свідчать протокол огляду місця події від 14 листопада 2014 року, а саме кімнати АДРЕСА_1 , в якому вказано, що дана табельна зброя була у кобурі на ремені штанів загиблого ОСОБА_7 , і показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Однак, слідчим в ході здійснення досудового розслідування не було встановлено, куди саме поділася вказана табельна зброя.

Крім того, згідно з висновком балістичної експертизи № 385 від 22 грудня 2014 року на дослідження надавалися патрони, вилучені з магазину автомату АКМ № НП 2546 та гільза, вилучена під час огляду місця події 14 листопада 2014 року, проте, кулі, якою було завдано смертельне поранення ОСОБА_7 , до цього часу не знайдено.

Крім того, слідчим не взято до уваги, що свідок ОСОБА_8 при численних допитах змінювала свої показання. Так, із показань свідка ОСОБА_8 слідує, що ОСОБА_7 під час добового чергування вживав алкогольні напої із співробітниками служби з надзвичайних ситуацій, які були з Київської області, проте, такі дана обставина слідчим не перевірялась, особи, з якими загиблий ОСОБА_7 нібито вживав алкогольні напої під час добового чергування не встановлювались.

Також, слідчий в своїй постанові посилається на висновок експерта № 43 від 18 жовтня 2017 року, в якому вказано, що в крові та сечі трупу було виявлено етиловий спирт. Однак, дане токсикологічне дослідження було проведено лише у 2017 році, тобто, майже через три роки після загибелі ОСОБА_7 . При цьому, у висновку не вказано, ким, коли та яким чином у ОСОБА_10 відбиралися біологічні зразки для проведення такого дослідження, де та в яких умовах вони зберігалися. У висновку експерта вказано, що в наданій на дослідження крові маються ознаки гниття, а тому результати дослідження не можуть вважатися достовірними. Тому, однозначно стверджувати, що ОСОБА_7 був у стані алкогольного сп`яніння не можливо. Крім того, у задоволенні клопотання потерпілої про витребування відомостей щодо відібрання зберігання зразків, направлення актів лабораторних досліджень, слідчим частково відмовлено. З даної постанови слідує, що слідчим не встановлено достатньо підстав для витребування відомостей з Слов`янського відділення СМЕ щодо проведених досліджень. При цьому, свідок ОСОБА_11 вказав, що жодних зауважень під час добового чергування до загиблого міліціонера ОСОБА_7 у нього не було. Тобто, доводи про перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час чергування належними доказами не підтверджені.

Висновок про самогубство взагалі не ґрунтується на доказах, оскільки відсутня передсмертна записка, відсутній депресивний стан у загиблого, відсутні психічні розлади, які могли вплинути на його поведінку, що підтверджується висновком посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 15 березня 2017 року № 233.

Також, кримінальне провадження за фактом загибелі міліціонера ОСОБА_7 з правовою кваліфікацією за ст. 120 КК України у ЄРДР не реєструвалося. Досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 120 КК України не проводилося, тому слідчий у даному кримінальному провадженні не міг встановлювати наявність або відсутність зазначеного складу кримінального правопорушення та взагалі робити з цього приводу будь-які висновки, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України кожне правопорушення підлягає окремій реєстрації та розслідуванню.

Просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0003976 за фактом смертельного травмування міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Січ», підпорядкованого ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_7 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник, адвокат ОСОБА_4 , скаргу підтримали, просили задовольнити, надали пояснення, аналогічні письмовому обґрунтуванню скарги.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, наполягали на тому, що досудове розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно, у кримінальному провадженні прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, тобто зміст обставин, встановлених під час досудового розслідування, а також мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Між тим, аналіз матеріалів кримінального провадження та постанови про закриття кримінального провадження, дозволяє зробити висновок про те, що вказана постанова не відповідає наведеним вимогам закону.

В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2014 року до ЄРДР за № 0003976 внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, фабула обвинувачення: 14.11.21014 року в кімнаті АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вогнепальним пораненням голови.

14.11.2014 року старшим слідчим СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_12 оглянуто місце події, про що складено відповідний протокол. Як видно з фото таблиць, які є додатком до протоколу, руки ОСОБА_7 в рукавички не одягнені, рукавички розташовані поруч з трупом ОСОБА_7 , на табуретці. Проте, згідно з висновком дактилоскопічної експертизи № 386 від 24.11.2014 року, як на поверхні автомату з маркувальним позначенням «НП 2546», який вилучено 14.11.2014 року в ході огляду місця події, так і на поверхні магазину до автомату, слідів рук не виявлено. При цьому слідчим під час здійснення досудового розслідування не з`ясовано, чи знімали будь-які сторонні особи рукавиці з рук ОСОБА_7 . Таким чином, слідчий суддя доходить до висновку, що та обставина, що ОСОБА_7 власноруч тримав автомат під час пострілу під час досудового розслідування не встановлена.

Також, слідчий суддя погоджується із ствердженням заявника, що ні у первісному висновку експерта, від 09 грудня 2014 року № 813, ні у висновку комісійної експертизи від 26 липня 2018 року № 131/1 експертами не був визначений калібр кулі, якою було завдано смертельне травмування, виходячи з розміру раньового каналу.

Слідчий суддя погоджується із ствердженням заявника, що свідок ОСОБА_8 під час допиту 03.10.2016 року показувала, що, ОСОБА_7 під час чергування вживав алкогольні напої із співробітниками служби з надзвичайних ситуацій, які були з Київської області, однак, дана обставина слідчим не перевірялась, особи, з якими загиблий ОСОБА_7 вживав алкогольні напої під час добового чергування, не встановлювались.

Також, слідчий в своїй постанові посилається на висновок експерта № 43 від 18 жовтня 2017 року, в якому вказано, що в крові та сечі трупу було виявлено етиловий спирт. Однак, дане токсикологічне дослідження було проведено лише у 2017 році, тобто, майже через три роки після загибелі ОСОБА_7 . При цьому, у висновку не вказано, ким, коли та яким чином у ОСОБА_10 відбиралися біологічні зразки для проведення такого дослідження, де та в яких умовах вони зберігалися.

Слідчий суддя погоджується із ствердженням заявника, щодо того, що висновок слідчого про самогубство не ґрунтується на доказах, оскільки відсутня передсмертна записка, відсутній депресивний стан у загиблого, відсутні психічні розлади, які могли вплинути на його поведінку, що підтверджується висновком посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 15 березня 2017 року № 233.

Також, кримінальне провадження за фактом загибелі міліціонера ОСОБА_7 з правовою кваліфікацією за ст. 120 КК України у ЄРДР не реєструвалося. Досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 120 КК України не проводилося, тому слідчий у даному кримінальному провадженні не міг встановлювати наявність або відсутність зазначеного складу кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя доходить до висновку, що слідчим не встановлені в повному обсязі обставини, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 18.03.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003976 від 14.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1