У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

Колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.110, ч.1 ст.258-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженн,ія Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінального провадження,по якому продовжується судовий розгляд на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими як отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В клопотанні зазначає,що стороною обвинувачення долучені до матеріалів кримінального провадження протоколи огляду вилученого під час обшуку за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_6 майна,а саме:

протокол огляду від 15.11.2017 р.,складений слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 за результатами огляду ноутбуку «SAMSUNG» НХ3Й91КС90774F,у якому здійснив пошук видалених файлів на жорсткому магнітному диску та відновив папки з документами і відеофайлами,у тому числі приватного змісту

протокол огляду від 11.12.2017 р.,складений слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 за результатами огляду особистих речей ОСОБА_6 ,вилучених під час обшуку,а саме:накопичувача на жорстких магнітних дисках,у яких містилися сімейні фото,переписки з цивільною дружиною ОСОБА_9 ,фото святкування Нового 2017 року тощо.

Захисник ставить питання про визнання очевидно недопустимими доказами фактичних даних,які містяться у зазначених вище протоколах як процесуальних джерелах доказів,з підстав,передбачених ст.89 ч.2 КПК України,за змістом якої,у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду,суд визнає цей доказ недопустимим,що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні,якщо таке дослідження було розпочато.

В обґрунтування клопотання захисник вказала,що при проведенні вказаних слідчих дій відбувся доступ до змісту приватного спілкування обвинуваченого шляхом доступу до інформації з електронних інформаційних систем та огляду кореспонденції,що є втручанням у приватне спілкування та потребує попереднього дозволу слідчого судді в порядку ст.258 КПК України,проте відповідна ухвала у матеріалах кримінального провадження відсутня.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання з наведених мотивів.

Прокурор,заперечуючи по суті клопотання,посилався на те,що обшук з вилученням електронних носіїв інформації відбувся на законних підставах,а сама інформація не має ознак приватного спілкування.

При вирішенні клопотання захисника,колегія суддів виходить з такого.

Стаття 258 КПК України встановлює загальні положення про втручання у приватне спілкування.

1. Ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді.

3. Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

4. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є:

1) аудіо-, відеоконтроль особи;

2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції;

3) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

4) зняття інформації з електронних інформаційних систем.

5. Втручання у приватне спілкування захисника, священнослужителя з підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, виправданим заборонене.

Відповідно до ч.2 ст.258 КПК України,прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання.

Відтак,проведення такої слідчої дії,як огляд предметів,що був пов`язаний із втручанням у приватне спілкування, допускається виключно за вмотивованою ухвалою слідчого судді.

Вирішуючи клопотання захисника щодо протоколу огляду від 15.11.2017 р.,складений слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 за результатами огляду ноутбуку «SAMSUNG» НХ3Й91КС90774F,у якому здійснив пошук видалених файлів на жорсткому магнітному диску та відновив папки з документами і відеофайлами,у тому числі приватного змісту та протоколу огляду від 11.12.2017 р.,складений слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 за результатами огляду особистих речей ОСОБА_6 ,вилучених під час обшуку,суд не встановив в інформації,яка оглядалась,ознак приватного спілкування,тому у задоволенні клопотання відмовляє.

Посилання захисника на ту обставину,що при розгляді аналогічного клопотання у цьому кримінальному провадженні іншим складом суду було прийнято рішення на користь його задоволення,на висновки суду не впливає,оскільки при новому розгляді справи суд не пов`язаний з прийнятими раніше процесуальними рішеннями.

Керуючись ст.89 ч.2,350 КПК України,колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_7 -залишити без задоволення.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя

ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3