Справа № 520/5088/19
Провадження № 1-кс/520/3186/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088 від 12.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 12.03.2019, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

12.03.2019 о 12 год. 00 хв. до ВПС «Одеса-Аеропорт» ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (новий термінал), з республіки Туреччина прибув літак сполученням «Стамбул-Одеса», на якому серед інших для перетину державного кордону України на в`їзд прибув громадянин республіки Туреччина ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).
Подорожуючи країнами світу ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) був обізнаний, що для перетину державного кордону, зокрема України, на в`їзд та подальше перебування на території України, встановлений певний порядок, який серед іншого передбачає підтвердження мети зазначеного перебування на території України.
За відсутності підтвердження мети перебування на території Україні, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), вирішив з метою безперешкодного перетину державного кордону надати службовій особі, яка займає відповідальне становище Державної прикордонної служби України, неправомірну вигоду у сумі 100 доларів США.
Надалі, 12.03.2019 о 21 год. 04 хв., Чіхан Серкан ( ОСОБА_6 ), діючи із вищевказаних спонукань, усвідомлюючи, що старший лейтенант ОСОБА_7 є службовою особою Державної прикордонної служби України, яка займає відповідальне становище та є уповноваженою приймати рішення про перетин державного кордону України громадянами у тому числі інших держав, умисно, під час перевірки документів, надав останньому неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у розмірі 100 доларів США у вигляді 2 купюр номіналом 50 доларів США (МВ03807835С та МІ20553334А), (що станом на 12.03.2019 згідно даних Національного банку України склало 2 631 гривень) прискорення проведення заходів додаткового вивчення наявності законних підстав для перетинання ним державного кордону України та підтвердження законності мети його перебування на території України.
Після надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), старшим лейтенантом ОСОБА_7 було повідомлено про надання неправомірної вигоди службовій особі під час виконання нею обов`язків прикордонного контролю старшому зміни ВПС «Одеса-Аеропорт».
О 21 годині 04 хвилини 12.03.2019 безпосередньо після надання старшому лейтенанту ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 100 доларів США ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано слідчим СУ ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України.
Під час затримання, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було вилучено зазначені у клопотанні грошові кошти.
З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим від них надійшли заяви, в яких вони просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності.

Від підозрюваного та його захисника також надійшла заява, в якій вони просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Так, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) повідомлено про підозру за фактом вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, санкція якої передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.
Враховуючи, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває, вилучене майно являється власністю підозрюваного й в подальшому, у випадку визнання його винним судом у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення таке майно може бути конфісковано, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
За таких обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, наявність правових підстав для його задоволення, беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088 від 12.03.2019 року задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
-1 купюру номіналом 100 євро,;
-5 купюр номіналом 50 доларів США;
-2 купюри номіналом 20 доларів США;
-2 купюри номіналом 10 доларів США;
-1 купюру номіналом 5 доларів США.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1