Справа № 626/824/18
Провадження № 1-кп/626/16/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року

Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, неодруженого, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , не засуджений в силу ст.89 КК України, у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тишенківка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта не повна середня, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не засуджений в силу ст.89 КК України, у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , 11 січня 2018 року, з корисливих мотивів, приблизно о 23-й годині , на 74 кілометрі автодороги М-29 "Харків-Красноград-Перещепино", шляхом вільного доступу відкріпили від кріплень відбійника 21 металевий компенсатор, що належить філії "Красноградське ДЕП". Загальна вага викраденого склала 63 кг, вартістю за висновком судово-товарознавчої експертизи № 12 від 16.01.2018 року 324,45 грн. Викраденим обвинувачені розпорядилися на власний розсуд. Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні винними себе визнали повністю, дати пояснення погодилися.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю. Не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати і розкаявся у скоєному злочині. Обвинувачений ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України винним себе визнав повністю та не заперечував, що 11.01.2018 року він разом з ОСОБА_6 вчинив крадіжку, просив суворо його не карати.
Суд вважає доведеним, що дії обвинувачених 11 січня 2018 року правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України є середньої тяжкості.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно. ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачені розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, їх особи, зокрема те, що вони каються у скоєному, не засуджені в силу ст.89 КК України, представник потерпілих в письмовій заяві вказав про відсутність матеріальних претензій до обвинувачених. Зазначені обставини пом"якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого, тому суд вважає вірним, з врахуванням ч.2 ст.50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, призначити більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення та попередження вчинення особою нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, матеріальна шкода відшкодована, наявність пом`якшуючих обставин, позицію сторони обвинувачення висловлену в судових дебатах. Суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. З цих підстав суд вважає вірним відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді одного року позбавлення. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, визнані та приєднані як речові докази, згідно постанови слідчого від 12.01.2018, - повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1