Справа № 446/2513/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт та угоду про примирення від 21.12.2018 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 25.10.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горпин Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2018 року близько 20 години ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 по вул. Центральна в с. Горпин Кам`янка-Бузького району Львівської області, рухаючись в сторону с. Вирів Кам`янка-Бузького району Львівської області автодорогою сполучення с. Малі Нагірці - с. Вирів Кам`янка-Бузького району Львівської області, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, однак був виявлений працівниками поліції 25 жовтня 2018 року.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді рани на голові після хірургічної обробки, вісім саден лівої нижньої кінцівки, один синець та одне садно на правій нижній кінцівці, згідно з пред`явленою медичною картою стаціонарного хворого № 4611, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , 1968р.н., потерпілому встановлено діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Скальпована рана голови. Відкритий відламковий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням. Перелом зовнішнього надвиростку лівої великогомілкової кістки без зміщення.». Вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до звернення до медичного закладу, а саме 24.10.2018р при ДТП по механізму удару тупим твердим предметом (предметами) або до такого (таких) та згідно з висновком судово-медичної експертизи №92/2018 від 15.11.2018 відносяться: синці та садна - до легких тілесних ушкоджень, рани на голові та закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку - до легких тілесних ушкоджень з короткочасним здоров`я, перелом лівої стегнової кістки - до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1. «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № 1/1593 від 17.12.2018, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали не відповідаючі дії водія автомобіля «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічним вимогам пункту 10.1 розділу 10 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, якими передбачено що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та пункту 11.3 розділу 11 ПДР України, якими передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, і дані порушення є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, вчиненому особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

21 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторони угоди дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпілий просив затвердити добровільно укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.286 КПК України, на яку обвинувачений погодився, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме : права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим та потерпілим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.

Арешт майна, накладений на транспортний засіб «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 та передню ліву фару цього транспортного засобу згідно з ухвалою слідчого судді від 29.10.2018 необхідно скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» та судово-медичної експертизи на загальну суму 5005 гривеньпідлягають до стягнення з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК Українии.

Цивільний позов не було пред`явлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 21 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Арешт майна, накладений на транспортний засіб «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 та передню ліву фару цього транспортного засобу згідно з ухвалою слідчого судді від 29.10.2018 - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на автостоянці ПП «ТОР» в м. Кам`янка-Бузька вул. Тютюнника, 1, передню ліву фару від автомобіля «ВАЗ 2105» р.н.з. НОМЕР_1 , яку передано начальникові Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області для поміщення в камеру схову та забезпечення зберігання - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» та судово-медичної експертизи в сумі 5005 (п0ять тисяч пять) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1