йСправа № 304/491/19 Провадження № 1-кп/304/127/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000041 від 01 лютого 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загально-середньою освітою, неофіційно працевлаштованого робітником «Roayl Kyiv Golf Club», перебуває у незареєстрованому шлюбі, українця, громадянина України, раніше судимого:

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2010 року за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки один місяць. За ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2011 року на підставі ст.107 КК України 18 листопада 2011 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 4 (чотири) місяці 8 днів,

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 304, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 місяці,

- вироком Тернопільського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30 березня по 24 червня 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області покарання перекваліфіковано з ч. 2 ст.289 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі абзацу «б» п. 1 ч. 1, абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано покарання у виді обмеження волі строком на два роки та звільнено негайно з-під варти у залі суду,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2017 року близько 02.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці Ужгородській у місті Перечин, розбив шибку вікна на магазині «АБЦ Штати», що належить потерпілому ОСОБА_6 та проник всередину такого, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав з каси грошові кошти у сумі 600 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 06 лютого 2017 року близько 03.00 год., знаходячись на вулиці Ломоносова у місті Перечин, обвинувачений ОСОБА_4 таким самим способом проник до магазину «АБЦ», що належить потерпілому ОСОБА_7 , звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав мобільний телефон марки «Acer Liquid Z500», грошові кошти у сумі 380 грн., гаманець, в якому знаходилася пластикова картка «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , з якої у подальшому зняв кошти у сумі 400 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 080 грн., а потерпілій ОСОБА_8 на суму 400 грн.

Кримінальна відповідальність за вказані кримінальні правопорушення передбачена ч. 3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що на початку 2017 року йому необхідно було виготовити новий паспорт і стати на облік у військоматі. Там його відправили на рентген, де виявили якусь патологію на легенях, у зв`язку з чим було необхідне лікування. Так, у перших числах лютого він знаходився у місті Перечин та коли проходив повз магазину «АВС Штати» у нього виник умисел щось викрасти, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі. Тоді він розбив вікно, через яке проник всередину, та з-під прилавку викрав грошові кошти у сумі 600 грн., більше нічого з магазину не брав. Так само через декілька днів проник до іншого магазину «АВС» також у місті Перечин, звідки викрав 380 грн., старий мобільний телефон, а також гаманець з банківською карткою «ПриватБанк», з якої у подальшому зняв грошові кошти у сумі 400 грн. Про вчинене щиро жалкує, шкоду потерпілим відшкодував; знову наважився на злочин, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі, так як йому необхідно було лікуватися. В майбутньому зобов`язується більше ніколи подібного не вчиняти, оскільки зробив для себе відповідні висновки, після вчинених злочинів працевлаштувався, створив сім`ю та з того часу жодного правопорушення не вчинив.

Кримінальне провадження розглядається у відсутності потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ст. 325 КПК України не перешкоджає розгляду такого. При прийнятті рішення про розгляд справи за відсутності потерпілих враховується те, що судом їм своєчасно надіслані повідомлення, у яких вказується про дату, час та місце розгляду справи й те, що в матеріалах провадження наявні заяви потерпілих, у яких вони просять розглядати справу без їх участі (а. с. 19-21).

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, а також те, що він є молодим за віком.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких засудженому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_4 для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував потерпілим завдану шкоду у повному обсязі, є молодим за віком, створив сім`ю та працевлаштувався, хоча й неофіційно, а також його посткримінальну поведінку, який після даних злочинів зрозумівши наслідки скоєного жодного нового злочину не вчиняв, що в сукупності знижує ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та характеризує його як особу, яка вчинення правопорушень не вважає нормою свого життя, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочини під впливом складних життєвих обставин, а також інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі цілком можливе за умови зменшення впливу криміногенних та динамічних факторів на його поведінку, і здійснення профілактичних і соціально-виховних заходів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід змінити на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку статей 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі, а саме гаманець чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_8 та знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області такій повернути.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових дактилоскопічних експертиз №3/71 від 17 березня 2017 року у розмірі 440 (чотириста сорок) грн. 20 коп.; № 3/174 від 10 квітня 2017 року у розмірі 660 (шістсот шістдесят) грн. 30 коп. та № 3/176 від 16 травня 2017 року у розмірі 742 (сімсот сорок дві) грн. 20 коп.; а також судової товарознавчої експертизи № 11/85 від 05 квітня 2017 року у розмірі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп.; судової трасологічної експертизи № 2/89 від 15 лютого 2017 року у розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин ранку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1