Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/598/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 15.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця с.Жовтневе Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2018 року, об 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на березі річки «Уборть», поблизу Олевського відділення поштового зв`язку № 1, що розташоване в м.Олевську по вул.Свято-Миколаївській Житомирської області, на ґрунті виниклих неприязних відносин, що проявилися з приводу його сварки, на побутовій основі із своєю матір`ю ОСОБА_6 , у яку втрутився потерпілий ОСОБА_5 , ставши на захист ОСОБА_6 , зробивши зауваження ОСОБА_3 , щодо неприпустимої його поведінки, де під час даного конфлікту, ОСОБА_3 , діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкодженнь, застосовуючи фізичне насильство, наніс потерпілому ОСОБА_5 , один удар правою рукою стиснутою у кулак в область перенісся, близько 5 ударів правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя і голови та після падіння потерпілого на землю, ще близько 5 ударів ногою в область голови, заподіявши при цьому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: синців на правій половині обличчя з переходом на шию, в підочній ділянці зліва, на лобі справа; субкон`юктивального крововиливу правого ока; рани в ділянці правої надбрівної дуги, нижньої губи; садна на лобі практично посередині, на спинці носа, що супроводжувалися закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 149 від 25.06.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 06 травня 2018 року, об 14 годині 00 хвилин, знаходився на березі річки «Уборть», поблизу Олевського відділення поштового зв`язку № 1, що розташоване в м.Олевську по вул.Свято-Миколаївській Житомирської області, де відпочивав і вживав спиртні напої разом із ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та своєю матір`ю ОСОБА_6 . В процесі відпочинку між ним та його матір`ю ОСОБА_6 , виникла сварка, з якого приводу він не пам`ятає, у яку втрутився потерпілий ОСОБА_5 , ставши на захист матері - ОСОБА_6 , зробивши зауваження йому, щодо неприпустимої його поведінки та вдарив його пляшкою ззаду по голові. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 , він обурився, і з метою провчити останнього наніс йому один удар правою рукою стиснутою у кулак в область перенісся, близько 5 ударів правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя і голови, а після того, як ОСОБА_5 , впав на землю, ще близько 5 ударів ногою в область голови. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та допиту потерпілого щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. Жалкує про те що сталося, оскільки сам потерпілий будучи в нетверезому стані спровокував бійку. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав показання підтвердивши обставини нанесення йому тілесних ушкодженнь ОСОБА_3 , 06 травня 2018 року, об 14 годині 00 хвилин, коли він знаходився на березі річки «Уборть», поблизу Олевського відділення поштового зв`язку № 1, що розташоване в м.Олевську по вул.Свято-Миколаївській Житомирської області, де відпочивав і вживав спиртні напої разом із ОСОБА_7 , самим ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , що викладені у обвинувальному акті. При цьому зазначивши, що він є особою пенсійного віку (67 років). Так, 06.05.2018 року, об 14.00 годині, у вказаному вище місці ОСОБА_3 , вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_6 , у яку він змушений був втрутитися, ставши на захист ОСОБА_6 , зробивши зауваження ОСОБА_3 , щодо неприпустимої його поведінки відносно своє матері. Обвинувачений провокував його на бійку, при цьому виражаючись у його бік ненормативною лексикою. Будь-яких дій у бік обвинуваченого ОСОБА_3 , крім словесного зауваження він не вчиняв. Однак в ході його втручання у сварку між матір`ю та сином, ОСОБА_3 , безпричинно наніс йому один удар правою рукою стиснутою у кулак в область перенісся, близько 5 ударів правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя і голови, а після того, як він впав на землю, ще близько 5 ударів ногою в область голови, від яких він втратив свідомість. Від нанесених тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Олевська ЦЛ». Має намір заявити до обвинуваченого цивільний позов. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту і допиту обвинуваченого, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. Стосовно обрання до ОСОБА_3 , виду та міри кримінального покарання посилається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , та потерпілого ОСОБА_5 , надані ними під час судового розгляду про обставини вчинення ОСОБА_3 , вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене проти життя та здоров`я особи, що виразилося в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються як вчинення злочину щодо особи похилого віку та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він в силу ст.89 КК України є несудимою особою за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховуючи його вік, має постійне місце пороживання, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, а також разом із конкретними обставинами справи, що викладені вище, наявністю пом`якшуючих і обтяжуючих обставин вчиненого, думки потерпілого ОСОБА_5 , щодо застосування до обвинуваченого виду і міри кримінального покарання, віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_5 , який своїми необережними діями спровокував його побиття обвинуваченим, суд вважає необхідним обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання, відповідно до вимог ст.61 та ч.2 ст.125 КК України, у виді обмеження волі та в мінімальних межах санкції частини статті за якою він притягається до відповідальності. Однак, з врахуванням особи винного, обставин за яких він вчинив дане кримінальне правопорушення, та того, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, думку прокурора щодо застосування покарання та звільнення обвинуваченого з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та керуючись ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.95, 179, 314-318, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 61, 65-67, 75, 76, ч.2 ст.125 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Матеріали кримінального провадження № 0000223 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/598/18-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1