Провадження № 1-кп/748/100/19
Єдиний унікальний № 748/90/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 липня 2018 року за № 0000139, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2018 року о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_3 здійснював рух на автомобілі «PEUGEOT 405», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів у напрямку від с. Козероги до с. Смолин Чернігівського району Чернігівської області у зв`язку з цим повинен був у даній дорожній обстановці, відповідно до п.п. 2.3 б, 12.3, 12.6 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, маючи стаж водіння до 2-х років рухатись зі швидкістю не більше 70 км/год, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Проте, діючи всупереч вимог п.п.2.3 б, 12.3, 12.6 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ОСОБА_3 15.07.2018 о 00 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем «PEUGEOT 405», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів у напрямку від с. Козероги до с. Смолин Чернігівського району Чернігівської області зі швидкістю не менше ніж 93,4 км/год., проявив неуважність за дорожньою обстановкою, не зміг зреагувати на її зміну, негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим в районі 128 км + 850 м вказаної автодороги здійснив наїзд на ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку на велосипеді.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми шийного відділу хребта - масивних крововиливів в клітковину по передній та задній поверхні шийного відділу хребта, розриву передньої повздовжньої зв`язки між 7-м шийним та 1-м грудним хребцями та розриву хребта по міжхребцевому диску, уламкового перелому остистого відростку 6-го шийного хребця, епідуральні згортки крові в спинномозковому каналі; внутрішньочерепної травми - садна, синець обличчя, забійні рани та поверхневу різану рану обличчя, крововиливи у м`які тканини голови в лобній ділянці зліва, перелому кісток основи черепа, багатоуламковий перелом кісток носа та перелом верхньої щелепи по альвеолярному паростку, дифузні субарахноїдальні крововиливи по базальній поверхні лобних та скроневих часток, внутрішньомозкові забої правої скроневої частки; множинні садна тулуба, обох нижніх кінцівок, лівої верхньої кінцівки, забої легень, перелому обох кісток лівої гомілки, перелому правої плечової кістки, від сукупності яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди та які згідно висновку експерта № 700 від 09.07.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Протиправні дії водія ОСОБА_3 , які вчинені з необережності та полягають у порушенні ним вимог п.п. 2.3 б, 12.3, 12.6 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, стали причиною настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що у 2017 році він отримав водійські права на керування транспортними засобами. 15 липня 2018 року в нічний час він їхав на належному йому автомобілі додому та біля с.Козероги Чернігівського району перед автомобілем він побачив велосипедиста. Намагався уникнути зіткнення, але не вдалося. Відбулося зіткнення, після якого він намагався надати допомогу потерпілому, викликав швидку. Зазначив, що дуже жалкує про те, що сталося, тим паче, що потерпілого він знав особисто. Просив пробачення у потерпілої.

Цивільний позов потерпілої обвинувачений ОСОБА_3 визнав у повному обсягу.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 підтримали пред"явлений до обвинуваченого позов та оскільки останній сплатив 5 000 грн витрат на правову допомогу, просили стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 250 000 грн моральної шкоди без витрат на правову допомогу, як про це йдеться у позові. Крім того зазначили, що після події обвинувачений сплатив потерпілій 9 600 грн витрат на поховання сина.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні з приводу призначення покарання обвинуваченому зазначила, що вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, його молодий вік, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та є учасником бойових дій, має п"ять грамот за сумлінне виконання службових обов"язків. Обвинувачений також постраждав під час ДТП та має матір з низкою захворювань.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого, Суд визнає щире каяття у скоєному та часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дані про особу обвинуваченого та наявність пом"якшуючих покарання обставин дають Суду підстави призначити йому основне покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі строком на 1 рік.

Враховуючи обставини провадження, Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Враховуючи позицію потерпілої, котра наполягала на позбавленні ОСОБА_3 волі, що в наслідок протиправних дій обвинуваченого загинув молодий хлопець, єдиний син потерпілої, Суд вважає відсутніми підстави застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.

Разом з тим, з урахуванням зазначених раніше обставин провадження, позитивних даних про особу обвинуваченого, який крім іншого є військовослужбовцем, учасником бойових дій, проходить військову службу, скоїв необережний злочин, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненного злочину, Суд вважає за можливе застосувати положення ст. 62 КК України та замінити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 250 000 грн моральної шкоди.

Обвинувачений визнав позов у повному обсягу.

Згідно положень ч.6 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, що понесла потерпіла внаслідок втрати сина, порушення нормальних життєвих зв"язків, доводи позову, ступінь вини обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню.

У провадженні мають місце процесуальні витрати за залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 4576 грн, котрі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як того вимагає ст.124 КПК України.

Відповідно до положень частини четвертої ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2018 року на автомобіль «PEUGEOT 405», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 - слід скасувати.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_3 основне покарання у виді одного року позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на один рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 250 000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази:
- автомобіль «PEUGEOT 405», державний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у обвинуваченого - залишити у обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- велосипед з рамою червоного кольору, що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ЧВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_6 ,
- шльопанець, що зберігається в кімнаті речових доказів СУ ГУНП в Чернігівській області - передати потерпілій ОСОБА_6 ,
- кільце з металу білого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої - залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2018 року на автомобіль «PEUGEOT 405», державний номер НОМЕР_1 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний Чернігівської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1