Кримінальне провадження № 629/2074/18
Номер провадження 1-кп/629/102/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Орілька Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-01.02.2000 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 101 КК України(1960р.) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 26.03.2002 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів,
-19.10.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 310 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,
-01.02.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. 07.04.2016 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

28.02.2018 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де він мешкав разом зі своїм вітчимом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в спальній кімнаті будинку побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , між якими відбувалася сварка, в ході якої побачив як ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вдарив ОСОБА_9 , від чого остання впала на підлогу, та попросила його захистити її. Після чого, ОСОБА_6 в результаті раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому не менше трьох ударів, з яких два удари кулаками обох рук в грудну клітину та правий бік тулубу в область ребер, один удар долонею правої руки в обличчя, спричинивши ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 65-Лзт/18 від 02.03.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: садна в області зовнішнього кута правої надбрівної дуги, що відноситься до легких тілесних ушкоджень; закритий повний поперечний перелом в області тіла основи грудини; закритий не повний косо-поперечний перелом 8 ребра зправа по підпахвовій лінії; повний косо-поперечний перелом 9 ребра зправої по підпахвовій лінії; повний косо-поперечний перелом 10,11 ребер зправа по задній підпахвовій лінії з масивною кровопідтечністю в області вказаних переломів, поєднана тупа травма грудної клітини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впав на ліжко та через нетривалий проміжок часу помер. Причиною смерті ОСОБА_8 виявився травматичний шок, обумовлений поєднаною тупою травмою грудної клітини.
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе не визнав, показав, що 28.02.2018 року, близько 21 години, він прийшов додому. Зайшовши до хати він почув крик, та побачив свою матір, яка лежала на підлозі, та побачив як вітчим її б`є. В цей час до неї підійшов ОСОБА_8 , та замахнувся на неї ногою. ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_8 від матері, той впав. Піднявшись, ОСОБА_8 знов почав чіплятися до нього та його матері. Після цього ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 та завів до спальні, де наніс останньому три удари, а саме: два удари кулаком в область серця та печінки, та третій удар долонею у голову, від яких ОСОБА_8 впав на ліжко. Повернувшись зі спальні він підійшов до матері та допоміг їй піднятися з підлоги, а також запропонував викликати швидку допомогу, але остання відмовилася та попрохала покласти її на ліжко рядом з ОСОБА_8 . Швидку допомогу ОСОБА_8 він не викликав, оскільки не знав, що останній може померти від його ударів. Після цього він пішов до своєї дружини, а потім, повернувшись додому, ліг спати. Прокинувшись, він виявив матір та вітчима мертвими. Не оспорював, що саме від його дій були спричинені виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, але вказував, що його дії були спрямовані на захист матері ОСОБА_9 , наносив він удари потерпілому з середньою силою. Показав, що з боку ОСОБА_8 реальної загрози його життю не було, ОСОБА_8 був нижче його зросту, мав меншу вагу, а також не мав фізичної переваги над ним. Кількість нанесених ударів потерпілому обвинувачений пояснював застосуванням у відношенні потерпілого певної комбінації з двох ударів, оскільки він раніше займався айкідо та карате. Вказав, що жалкує про скоєне, вважає, що перевищив межі необхідної оборони.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, вина останнього в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:
- свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є його сусідами по вулиці. 01.03.2018 року він, будучи разом з ОСОБА_11 , на вулиці зустрів ОСОБА_6 , який повідомив, що в нього померли батьки, на що він сказав ОСОБА_6 , що треба, викликати швидку допомогу. Причину смерті ОСОБА_6 не вказував, був засмучений.
- свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він бачив 26 лютого 2018 року, заходив до них додому, щоб віддати мобільний телефон ОСОБА_6 , який останній оставив у ОСОБА_12 .. Про смерть батьків ОСОБА_6 він дізнався від ОСОБА_10 , якому про це повідомив сам ОСОБА_6 . Також ОСОБА_6 приходив до нього позичати гроші, щоб поховати батьків, але він грошей йому не дав, оскільки не повірив йому. Причину смерті ОСОБА_6 не вказував, був засмучений.
- свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_6 раніше перебувала з у цивільному шлюбі. Померлих знала, у них були нормальні відносини. 25.02.2018 року приблизно біля двох годин дня, вона йшла до магазину та почула, що з подвір`я ОСОБА_14 роздавалися крики, кричала мати ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , як нібито її хтось бив. Прийшовши до себе додому, вона розповіла своїй матері про те, що з криків, які вона чула з подвір`я ОСОБА_14 , в неї склалося враження, що ОСОБА_6 б`є свою матір. Після цього, 01.03.2018 року вона бачила ОСОБА_6 . Раніше, коли вона перебувала з ОСОБА_6 у відносинах, коли останній був в стані алкогольного сп`яніння, то в її присутності він бив своїх батьків, а також застосовував фізичну силу і до неї. Зі слів її матері ОСОБА_15 їй відомо, що ОСОБА_6 зламав ОСОБА_8 хребет чи таз, після чого останній став ходити на милицях. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були не конфліктні, спокійні люди.
- свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є її сусідами. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. ОСОБА_6 , коли перебував в стані алкогольного сп`яніння, постійно ходив по селу, вів себе агресивно, у їх селі бояться ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 зловживав спиртним, то із його домоволодіння постійно було чутно крики, сварки, якісь конфлікти. 01.03.2018 року, будучи на вулиці, вона разом з ОСОБА_10 побачили ОСОБА_6 , який повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього померли батьки. Вони йому не повірили, оскільки ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння. Перевірити, чи дійсно у ОСОБА_6 померли батьки, вони не наважилися. Після цього вона пішла до сусідки - ОСОБА_17 та розповіла їй про те, що почула від ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 ходив по домівкам та збирав гроші на поховання батьків. Він приходив до її батька - ОСОБА_18 та просив грошей, однак батько сказав, що спочатку перевірить, чи дійсно його батьки померли, а потім дасть. 01.03.2018 року приблизно о 10 год. 10:30 год. її батько пішов до хати ОСОБА_6 , а повернувшись звідти, повідомив, що дійсно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 лежали у хаті мертві. ОСОБА_6 в цей час у хаті не було. Їй відомо зі слів односельців, шо ОСОБА_6 бив своїх батьків, ніде не працював, жив за рахунок пенсії батьків. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вона не разу не бачила бійок, вони крізь ходили разом, ОСОБА_8 був спокійним.
- свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є його односельцями, яких знає давно, та які вживали алкогольні напої. Від односельців йому відомо, що ОСОБА_6 бив свою матір. Він особисто бачив у ОСОБА_9 синці під очима. 01.03.2018 року до нього додому приходив ОСОБА_6 , який повідомив про те, що у нього померла мати, та просив дати йому у борг 50 гривень. Про смерть вітчима ОСОБА_8 , ОСОБА_6 нічого не повідомляв. Про смерть ОСОБА_8 він дізнався під час допиту в поліції. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були спокійними, не агресивними.
- свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 являються її сусідами. Коли сусіди отримували пенсію, то випивали, після чого у них у дворі постійно був шум та крики. В ті дні, коли відбулися події, ОСОБА_6 приходив до неї додому та просив у її чоловіка 15 гривень. На питання її чоловіка, навіщо ОСОБА_6 гроші, той відповів, що для того, щоб похмелитися, після чого чоловік грошей йому не дав. Тоді ОСОБА_6 повідомив, що в нього померли батько та матір. Вона була здивована тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли разом, оскільки напередодні бачила ОСОБА_8 , який пиляв дрова. Після цього до неї приходив ОСОБА_18 із дружиною, які повідомили, що по селі ходить ОСОБА_6 та розповідає про те, що в нього померли батьки. ОСОБА_18 запропонував перевірити, чи дійсно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли. Після цього ОСОБА_18 , разом з її сином ОСОБА_20 , пішли до будинку ОСОБА_14 . Повернувшись звідти, її син ОСОБА_20 повідомив їй, що коли вони зайшли до будинку, то побачили на дивані ОСОБА_8 , який помер в сидячому положенні, та ОСОБА_9 , яка знаходилася мертвою на підлозі. Вони зателефонували до селищної ради. Після цього приїхав селищний голова, який разом з ОСОБА_18 та її сином ОСОБА_20 знову пішли до домоволодіння ОСОБА_14 . ОСОБА_6 в той час не було. Голова селищної ради викликав поліцію.
- свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 раніше співмешкав з її донькою. Вона проживає по сусідству із сім`єю обвинуваченого в якій всі випивали. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були спокійними, коли випивали, а ОСОБА_6 ставав дуже агресивним, у селі його бояться, оскільки він дуже агресивна людина. Коли він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, то міг кричати, вчиняти бійки. Увечері 28.02.2018 року вона чула стони ОСОБА_9 , які доносилися з їх хати. Їй відомо, що ОСОБА_6 бив свою матір, остання особисто їй про це розповідала. Коли вона зустрічала ОСОБА_9 з синцями, то на її запитання про те, що сталося, остання розповідала, що це ОСОБА_6 її побив, проте просила про це нікому не говорити. ОСОБА_6 також бив ОСОБА_8 , про що їй розповідав останній. Про те, що ОСОБА_6 застосовував фізичну силу до своїх батьків, їй особисто розповідали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Раніше її донька перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 . За час спільного мешкання з ОСОБА_6 її донька постійно скаржилася на побиття ОСОБА_6
- свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав, що він мешкає навпроти будинку, в якому мешкала сім`я ОСОБА_6 . Останні вживали алкогольні напої. З їх будинку постійно було чутно крики, в основному кричав ОСОБА_6 . Сварки були через вживання алкогольних напоїв.
- протоколом огляду трупа від 01.03.2018 року з фототаблицею, згідно якого в АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка лежала на спині на підлозі, ліва рука піднята у вверх та зігнута у ліктьовому суглобі, права рука випрямлена/а.с.162-164/.
- протоколом огляду трупа від 01.03.2018 року з фототаблицею, згідно якого в АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на спині на ліжку, нижні кінцівки звисали з ліжка та торкалися полу. Верхні кінцівки випрямлені /а.с.165-167/.
- протоколом огляду місця події від 02.03.2018 року з фототаблицею, згідно якого, в секційній кімнаті Лозівського МРВ ХОБСМЕ, розташованого за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Машинобудівників, 29, на секційному столі знаходився труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На трупі в області носових ходів маються сліди підсохлої речовини бурого кольору. По згинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині маються три садна. Інших будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень на трупі не виявлено. При розтині трупу були встановлені тілесні ушкодження: повний поперечний перелом грудини в області проекції основи грудини, неповні переломи 8-го ребра по підпахвовій лінії, 9-го ребра по підпахвовій лінії, 10, 11-го по задній підпахвовій лінії. Інших ушкоджень немає /а.с.168-172/.
- протоколом огляду місця події від 01.03.2018 року з фототаблицею, згідно якого, в кімнаті будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ліжку виявлено труп ОСОБА_8 /а.с.173-176/.
- висновком експерта № 65-ЛЗт/18 від 02.03.2018 року, згідно якого, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , 1960 року народження, встановлені пошкодження: -голови та обличчя: садно в області зовнішнього кута правої надбрівної дуги; -тулуба: закритого повного поперечного перелому в області тіла основи грудини; закритого не повного косо-поперечного перелому 8-го ребра зправа по підпахвовій лінії, повного косо-поперечного перелому 9 ребра зправа по підпахвовій лінії, повних поперечних переломів 10,11 ребер зправа по задній підпахвовій лінії з масивною кровоподтечностью в області вказаних переломів. Причиною смерті ОСОБА_8 , явився травматичний шок, обумовлений поєднаною тупою травмою грудної клітини. Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між отриманими ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями та настання смерті. За ступенем тяжкості поєднана тупа травма грудної клітини яка зумовила настання смерті це ТЯЖКЕ тілесне ушкодження; садна це ЛЕГКІ тілесні ушкодження. В крові трупа виявлено етиловий спирт в кількості 2,02 ‰, що відповідає його вмісту при алкогольному сп`янінні середнього ступеня. Вищевказані тілесні ушкодження на фоні алкогольного сп`яніння у своїй сукупності могли зумовити більш швидке настання смерті. Маловірогідне утворення вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти зростання з наданням тілу прискорення чи без такого. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися з силою достатньою для їх утворення. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей, якими могли бути і руки людини. За наявними даними достовірно судити про взаємне положення потерпілого та нападника не представилося можливим. Виходячи із областей локалізації тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше трьох травматичних впливів. При мірі розвитку явищ травматичного шоку потерпілий міг здійснювати які-небудь самостійні дії нетривалий проміжок часу. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг втратити свідомість. У ході дослідження трупа було виявлено ряд морфологічних змін внутрішніх органів що підтверджується мікроскопічним дослідженням гістологічних препаратів: нерівномірна гіпертофія міокарда з елементами його атрофії, атеросклероз вінцевої епікардіальної артерії зі стенозом просвіту на 1/3, склероз стінок інтрамуральних артерій, периваскулярний і дифузний кардіосклероз; склероз стінок артерій головного мозку та його оболонок; дифузний жировий гепатоз, портальний цироз печінки; морфологічні ознаки сечокислого діатезу в нирці. Покази надані підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать судово-медичним даних в частині механізму та локазілації наявних у потерпілого тілесних ушкоджень /а.с.194-197/.
-висновком експерта № 77-ЛЗ/18 від 03.03.2018 року, згідно якого, у ОСОБА_6 , 1978 року народження, мав місце синець по тильній поверхні правої кисті в області основної фаланги третього пальця котрий утворився від дії тупих твердих предметів, що не відобразили в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей можливо в строк і за обставин вказаних в настановній частині постанови. За ступенем тяжкості синець - це ЛЕГКІ тілесні ушкодження /а.с.198/.
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого обвинувачений показав і розповів всі обставини вчинення ним злочину 28.02.2018 року /а.с.226-227/.
Таким чином, аналізуючи вищевказані докази, суд находить вину обвинуваченого повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому суд вважає доведеним та підтвердженим сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів умисного нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 не менше трьох ударів, з яких два удари кулаками обох рук в грудну клітину та правий бік тулубу в область ребер, один удар долонею правої руки в обличчя, що спричинило ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 65-Лзт/18 від 02.03.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: садна в області зовнішнього кута правої надбрівної дуги, що відноситься до легких тілесних ушкоджень; закритий повний поперечний перелом в області тіла основи грудини; закритий не повний косо-поперечний перелом 8 ребра зправа по підпахвовій лінії; повний косо-поперечний перелом 9 ребра зправої по підпахвовій лінії; повний косо-поперечний перелом 10,11 ребер зправа по задній підпахвовій лінії з масивною кровопідтечністю в області вказаних переломів, поєднана тупа травма грудної клітини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впав на ліжко та через нетривалий проміжок часу помер. Причиною смерті ОСОБА_8 виявився травматичний шок, обумовлений поєднаною тупою травмою грудної клітини. Вказане підтверджується, зокрема, показанням обвинуваченого в судовому засіданні та висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 65-ЛЗт/18 від 02.03.2018 року. Щодо нанесення ОСОБА_8 обвинуваченим ударів у кількості та згідно механізму як зазначено у формулюванні обвинувачення, а саме, два удари кулаками обох рук в правий та лівий бік тулубу в область ребер, один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар двома кулаками обох рук в грудну клітину, то саме така кількість та механізм нанесення не були підтверджені стороною обвинувачення належними та допустимими доказами в судовому засіданні.
Протокол допиту підозрюваного з відеофіксацією/а.с.223-225/, суд визнає недопустимим доказом, оскільки згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Суд розцінює версію обвинуваченого про заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, як надуману з метою уникнути відповідальності за вчинене. Перевірені в судовому засіданні докази в повному обсязі ствердження обвинуваченого спростовують і підтверджують його умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» при з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.
Ствердження ОСОБА_6 щодо перевищенні ним меж необхідної оборони в тому числі спростовуються його ж показами в судовому засіданні, згідно яких обвинувачений не заперечував, що реальної загрози з боку потерпілого не було. Потерпілий був значно старше його, ІНФОРМАЦІЯ_2 , нижче його зростом, мав меншу вагу, не мав фізичної переваги над ним. Обвинувачений вказував, шо раніше займався бойовими мистецтвами, мав певні знання у проведенні ударів. Обвинувачений наносив удари з силою достатньою для утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 . В судовому засіданні свідки показували, що потерпілий пересувався за допомогою допоміжного засобу.
Щодо посилань обвинуваченого на те, що потерпілий міг взяти сторонні предмети та нанести йому удари ними, то зазначене вказує на те, що стан необхідної оборони є відсутнім, якщо небезпека може загрожувати лише у майбутньому. Обвинувачений міг вдатися до заходів, які не мають нічого спільного із умисним заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, міг відмовитися від нанесення ударів потерпілому, припинити нанесення ударів, не наносити комбінацію ударів. Для обвинуваченого було очевидним, що у відношенні потерпілого, з огляду на його вікові, фізичні показники, співвідношення сили та можливостей потерпілого, немає необхідності вчиняти такі дії. Заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, явно не відповідало обстановці, що склалася. Обвинувачений усвідомлював свою очевидну перевагу над потерпілим, спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, дітей не має, на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, з 2010 року перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрома залежності від алкоголю, ускладнений вживанням препаратів коноплі, знятий з обліку у 2013 році із засудженням. Взятий на облік у 03.2017 році з приводу синдрома залежності від алкоголю, за факичним місцем проживання характеризується з негативного боку, вживає алкогольні напої /а.с.179-181,202-203, 204/.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
При цьому суд зауважує, що вказану в обвинувальному акті обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, в судовому засіданні не було підтверджено доказами, оскільки надані стороною обвинувачення докази не містять даних про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений заперечує перебування у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який був наданий стороною обвинувачення, також таких даних не містить, вказаний висновок був складений через декілька днів після вчинення кримінального правопорушення і містить дані про огляд обвинуваченого 02.03.2018 року о 19:10 годині, тобто засвідчує факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння саме в цей час. Допитані в судовому засіданні свідки не були очевидцями вчинення кримінального правопорушення, не спілкувалися з обвинуваченим безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він холостий, утриманців не має, не працює, має слабкі соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, знов вчинив кримінальне правопорушення, діяв умисно, з огляду на встановлені судом обставини вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 121 КК України, і приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, суд залишає до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 02.03.2018 року.
Витрати на залучення експерта в справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ВІСІМ років.
Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, залишити до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 02.03.2018 року.
Речові докази:
- одяг ОСОБА_9 , а саме: піджак, халат, кофту, два светри, гамаші, шкарпетки; одяг ОСОБА_8 , а саме: фуфайку, светр, кофту, брюки, спортивні штани, шкарпетки; ліхтарик в металевому корпусі синього кольору з вставками сталевого кольору, куртку чоловічу чорного кольору з капюшоном сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, чоловічі туфлі чорного кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «Нокіа» моделі «7260», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому встановлена сім-карта № НОМЕР_2 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_6 .
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2018 року, на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «Нокіа» моделі «7260», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому встановлена сім-карта № НОМЕР_2 , ліхтарик в металевому корпусі синього кольору з вставками сталевого кольору, куртку чоловічу чорного кольору з капюшоном сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, чоловічі туфлі чорного кольору.
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2018 року, на піджак, халат, кофту, два светри, гамаші, шкарпетки; одяг ОСОБА_8 , а саме: фуфайку, светр, кофту, брюки, спортивні штани, шкарпетки
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1