Справа № 626/2594/18
Провадження № 1-кс/626/847/2018
У Х В А Л А
про арешт майна

05 грудня 2018 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю, прокурора ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000680 від 04.12.2018р. за ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
04.12.2018р. до суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна, яке тимчасово було вилучено в ході огляду місця події 03.12.2018 року, а саме автомобіль марки ВАЗ-2108, номерний знак НОМЕР_1 . Місцем зберігання арештованого майна визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Лєрмонтова, 84.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 03.12.2018 о 13:33 годині до чергової частини Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора служби "102" про те, що на стаціонарному пункті "Красноград", що розташований на 87 км а/д сполучення Харків-Красноград-Перещепине, працівниками патрульної поліції в ході поверхневого огляду у водія автомобіля виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, схожою на наркотичну.
Цього ж дня у період часу з 15.15 год до 15.25 год в ході огляду місця події на стаціонарному пункті "Красноград" у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у правій кишені штанів виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані. Окрім цього, з огляду місця події вилучено транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-2108, номерні знаки НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
За даним фактом 04.12.2018 слідчим відділенням Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000680 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин їх прекурсорів та аналогів.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 надав свідчення про те, що 03.12.2018 близько 13-ї години він рухався автомобілем марки ВАЗ-2108, номерні знаки НОМЕР_1 , по автодорозі сполучення Харків-Красноград-Перещепине. Проїжджаючи 87 км вказаного автошляху він був зупинений працівниками патрульної поліції на стаціонарному посту «Красноград». В ході опитування працівник поліції звернув увагу, що у ОСОБА_5 почервонілі очі та розширені зіниці, а також тремтять руки. Після чого працівник поліції запитав останнього, чи має він при собі заборонені до вільного обігу предмети чи речі, наприклад наркотичні речовини. На запитання працівника поліції ОСОБА_5 чесно відповів, що зараз має при собі наркотичну речовину - канабіс.
Після цього патрульний поліцейський викликав на місце події слідчо- оперативну групу Красноградського відділу поліції. Слідчому поліції, який прибув на виклик, ОСОБА_5 в присутності двох понятих та під відеозапис, добровільно пред`явив вміст свого паперового згортку з канабісом, який лежав у правій кишені його штанів.
В ході досудового слідства встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином слідчий вважає, що автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , на якому пересувався ОСОБА_5 має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, оскільки він використовувався останнім для здійснення незаконного перевезення наркотичних засобів та є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Крім того, відповідно ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п.1 ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що перелічене в клопотанні слідчого майно, вилучене під час огляду місця події 03.12.2018 року, може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений автомобіль може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, оскільки саме на цьому автомобілі перевозилась рослинна речовина, що зі слів водія даного автомобіля, є наркотичною речовиною - канабіс.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на даний автомобіль та завантажену деревину, підлягає задоволенню.

При цьому відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що наркотична речовина, яку перевозив ОСОБА_5 , у нього вилучена. Автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 , а фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 .
Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме накладає арешт шляхом заборони відчуження автомобіля марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

В частині постановки та зберігання даного транспортного засобу на штрафному майданчику Красноградського ВП, з урахуванням вищевикладеного, необхідно відмовити.

В зв`язку з чим необхідно накласти арешт та передати на відповідальне зберігання транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 , а фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , його фактичному власнику ОСОБА_5 .
Визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна ОСОБА_5 .
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.173 КК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Таким чином ухвала суду в частині повернення фактичному власнику ОСОБА_5 вилученого автомобіля підлягає негайному виконанню, незалежно від її оскарження.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводилось з застосуванням технічних засобів фіксування кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000680 від 04.12.2018р. за ч.1 ст.309 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході огляду місця події 03.12.2018 року, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 , а фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на відчуження(продаж, дарування) даного майна іншим особам до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

Автомобіль ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 повернути його фактичному власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Передати на відповідальне зберігання транспортний засіб - ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити відповідальними особами за збереження даного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 .
Попередити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1