Справа №359/98/19
Провадження №1-кс/359/82/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2019 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000484, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гостра Могила Ставищенського району Київської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000484 від 01.03.2016, розпочатого за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинила умисний корисливий злочини за наступних обставин:

У вересні 2013 року ОСОБА_7 , знаходячись в ресторані «Деліс», який розташований за адресою: вул. Центральна, 10 в с. Гора Бориспільського району Київської області, зустрівся з знайомою ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , якій повідомив, що бажає придбати квартиру в одній з новобудов м. Києва.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, обманюючи ОСОБА_7 та зловживаючи його довірою, ОСОБА_8 повідомила останньому, що може допомогти придбати в м. Києві квартиру за ціною майже вдвічі меншою ніж ринкова, оскільки має зв`язки з службовими особами Київської міської адміністрації, які допоможуть зменшити ціну квартири на пільгових умовах приблизно до суми еквівалентній 65.000 доларів США.

В дійсності ОСОБА_8 не мала наміру сприяти ОСОБА_7 в придбанні квартири в м. Києві, а мала на меті лише заволодіти його грошовими коштами, зловживаючи довірою останнього.

Упродовж вересня-жовтня 2013 року ОСОБА_8 декілька разів зустрічалась з ОСОБА_7 в ресторані «Деліс», переконувала його у вигідності його співпраці з нею, у своїй порядності, та пропонувала різні варіанти придбання житла в м. Києві, з метою сформувати до себе у потерпілого беззаперечну довіру, що не дозволить усвідомити спланований обман.

За результатами таких зустрічей та перемовин, ОСОБА_8 здійснюючи обман, переконала ОСОБА_7 передати їй 50% передоплати за квартиру загальною площею 120 кв.м. розташовану в новобудові АДРЕСА_3 , в сумі 30.000 доларів США.

Оскільки на час такої домовленості ОСОБА_7 володів лише половиною обумовленої суми, то 14.10.2013, зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 в ресторані «МакДональдз», який розташований за адресою: вул. Деміївська, 1 в м. Києві, будучи введеним останньою в оману, передав їй 15.000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України (далі по тексту - НБУ) станом на 14.10.2013 становить 119.895 грн.

В подальшому, 24.10.2013 ОСОБА_7 , зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 в ресторані «Деліс», який розташований за адресою: вул. Центральна, 10 в с. Гора Бориспільського району Київської області, будучи введеним останньою в оману, передав їй 15.000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 24.10.2013 становить 119.895 грн.

Зазначеними грошовими коштами в сумі 30.000 доларів США ОСОБА_8 , повторно заволоділа шляхом шахрайства, вводячи ОСОБА_7 в оману, та не маючи в дійсності наміру виконувати перед ним будь-які зобов`язання щодо придбання на його користь квартири.

В період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року ОСОБА_8 , не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо придбання квартири, та обманювала ОСОБА_7 повідомляючи останньому, що необхідно зачекати щоб отримати первинні документи на право власності на квартиру.

У цей же період, ОСОБА_8 залучила до продовження заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом шахрайства, свою знайому ОСОБА_5 , якій повідомила, що вже шляхом обману та зловживання довірою потерпілого, заволоділа його грошовими коштами в сумі 30.000 доларів США. При цьому ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, продовжити здійснювати обман та зловживання довірою, і переконувати ОСОБА_7 в дійсності своїх намірів щодо сприяння набуття у власність останнього квартири в м. Києві, з метою заволодіння рештою грошових коштів, які потерпілий планував витратити на її придбання, а саме в сумі приблизно 35.000 доларів США.

На цю пропозицію ОСОБА_5 погодилась та вступила із ОСОБА_8 у попередню злочинну змову.

З метою реалізації спільного злочинного наміру, упродовж січня-серпня 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 систематично телефонували та зустрічалась з ОСОБА_7 в різних місцях м. Києва, та разом здійснюючи обман переконували у вигідності його співпраці з ними, у своїй порядності, та що ними буде організовано набуття потерпілим у власність квартири в новобудові за адресою: АДРЕСА_4 , замість раніше обіцяної квартири в новобудові АДРЕСА_3 , на тих же пільгових умовах що і раніше, однак на умовах доплати до раніше переданої ним ОСОБА_8 суми, в розмірі 37.000 доларів США.

За результатами таких зустрічей та перемовин, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснюючи обман та зловживаючи довірою ОСОБА_7 переконали останнього передати їм за квартиру розташовану в новобудові АДРЕСА_4 , до раніше сплаченої суми, 37.000 доларів США.

В дійсності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не мала наміру сприяти ОСОБА_7 в придбанні квартири в м. Києві, а мала на меті лише заволодіти його грошовими коштами, зловживаючи довірою останнього.

З цією метою ОСОБА_8 діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_5 , 25.08.2015 запросила ОСОБА_7 до офісу компанії «Дельмар», який розташований за адресою: вул. Андрющенка, 4-Д в м. Києві, і яка здійснювала фактичне будівництво будинку АДРЕСА_4 , для того щоб у потерпілого склалось враження в порядності та дійсності намірів останніх.

В зазначеному офісі, ОСОБА_8 наказала ОСОБА_7 підписати договір доручення №704 від 25.08.2015, який свідчив про попередню оплату грошових коштів за квартиру та здійснити оплату в касу компанії «Дельмар» 11500 грн., щоб у останнього склалось враження про здійснення реальних кроків до набуття у власність згаданої квартири, що він і зробив. Після цього ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10.000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 становить 220.955 грн., яка обманюючи останнього, повідомила йому, що ці грошові кошти будуть у неї на зберіганні до виготовлення документів, які дають підставу набути право власності на квартиру.

В подальшому, 03.09.2015 ОСОБА_7 , зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в кафе «Піано», яке розташоване за адресою: проспект Голосіївський, 130/57 в м. Києві, будучи введеним останніми в оману, передав їм 22.000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.09.2015 становить 483.751,4 грн.

Зазначеними грошовими коштами в сумі 32.000 доларів США ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно заволоділи шляхом шахрайства, вводячи ОСОБА_7 в оману, та не маючи в дійсності наміру виконувати перед ним будь-які зобов`язання щодо придбання на його користь квартири.

За наведених обставин, шляхом реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , заволоділи чужим майном грошовими коштами ОСОБА_7 , в особливо великих розмірах на суму 944.496,4 грн., тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, якими розпорядились на власний розсуд.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 31.10.2018 ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 направлено поштовим зв`язком, у спосіб, передбачений статтями 135, 278, главами 6, 11 КПК України, за місцем її реєстрації: АДРЕСА_2 , з письмовим повідомленням про вручення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 , згідно яких ОСОБА_5 та ОСОБА_9 заволоділи його грошовими коштами, шляхом шахрайства, обіцяючи придбати квартиру на пільгових умовах.

- протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 , відповідно яких останній показав об`єкти будівництва, в яких йому обіцяли квартири та місця зустрічей з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , де відбувалися передачі грошових коштів.

- протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

- іншими матеріалами кримінального провадження.

У провадженні встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання на строк понад десяти років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На теперішній час у кримінальному провадженні встановлено причетність низки осіб до участі у вчиненні злочину, які знайомі ОСОБА_5 (дані інших осіб в інтересах слідства не розголошуються). Тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість сприяти цим особам в ухиленні від кримінальної відповідальності, узгоджувати з ними свої та їх дії, показання, чим перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження та приховати вчинені злочинною організацією кримінальні правопорушення, у тому числі шляхом вчинення нових злочинів.

З огляду на це є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи усвідомленою про наявність щодо неї обґрунтованої підозри, намагатиметься тиснути на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань, зміни раніше даних показань, тим самим перешкоджаючи досудовому розслідуванню.

Крім того, навіть при здачі ОСОБА_5 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, одним із ризиків можливого її зникнення та можливість незаконного перетину нею державного кордону.

На наявність ризику продовження злочинної діяльності та намагання її приховати, вказує і характер вчинених ОСОБА_5 злочинів, а саме вчинення злочинів у складі групи осіб із задіянням значної кількості фізичних та матеріальних ресурсів, тривалість їх вчинення (протягом майже 3-х років), продуманість схеми вчинення злочинів із чітким розподілом функцій, відкритий і цинічний характер злочинних дій, стійкість сформованих злочинних намірів та нехтування будь-яких суспільних інтересів, окрім власних матеріальних та владних інтересів.

Отже, слідчий вважає, що у даному випадку до підозрюваної ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник та підозрювана проти клопотання заперечили, посилаючись зокрема на необґрунтованість підозри та відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Захисник, додатково, звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 у приміщенні медичної частини Київського слідчого ізолятору була оглянута лікарем кардіологом в результаті якого останньою надано рекомендації щодо до обстеження та лікування ОСОБА_5 . Окрім цього зазначив, що у ОСОБА_5 на утриманні перебуває батько 1937 року народження, який згідно довідки ЛКК № 244 від 30.05.2014 року зважаючи на ряд захворювань потребує стороннього догляду та не здатен до самообслуговування.
Заслухавши позицію слідчого та прокурора, пояснення ОСОБА_5 та позицію захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
У цьому зв`язку, слідчий в судовому засіданні визнав, що ОСОБА_5 з`являлася на його виклики до приміщення поліції, однак відмовлялась від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України. Зазначена обставина не може бути свідченням наявності будь-якого ризику, визначеного ст. 177 КПК України.
Слідчим не надано доказів тому, що ОСОБА_5 не з`являлась за викликом останнього без поважних на те причин, як і не подано останнім доказів таких викликів.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 також є підсудною в інших кримінальних справах (в порядку КПК України 1960 року), які розглядаються Дніпровським та Шевченківськими районними судами м. Києва, де останній обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
Згідно ухвали слідчого судді від 10.01.2019 року у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, - відмовлено, зважаючи на те, що матеріали клопотання не містили відомостей про ухилення ОСОБА_5 від явки до слідчого чи слідчого судді.
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка має визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, на утриманні батька 1937 року народження, який згідно довідки ЛКК № 244 від 30.05.2014 року зважаючи на ряд захворювань потребує стороннього догляду та не здатен до самообслуговування та рекомендації лікаря кардіолога, яким надано рекомендації щодо до обстеження та лікування ОСОБА_5 , з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 192-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням обов`язків, які діють протягом 60 діб, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, на першу вимогу; заборони спілкування зі свідками та потерпілим в кримінальному провадженні; не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (в залежності від стадії розгляду) свого місця проживання ( АДРЕСА_2 ) в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня.

Термін дії ухвали слідчого судді та відповідних обов`язків відносно ОСОБА_5 становить до 24.00 год. 11.03.2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена прокурором, захисником та підозрюваною до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з моменту оголошення ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 14.01.2019 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1