Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/260/2019 Справа №641/334/19
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на те, що 01 січня 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в спільному коридорі комунальної квартири АДРЕСА_1 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та сусідом по вказаній квартирі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 конфлікту, маючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в обличчя, від чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_6 наніс йому не менше п`яти ударів ногами, в ділянку тулубу та обличчя. Після нанесених ударів ОСОБА_8 піднявся та почав кликати на допомогу. В цей час, бажаючи таким чином припинити дії потерпілого, ОСОБА_6 , відтягнув ОСОБА_8 від дверей та, продовжуючи злочинні дії, умисно наніс потерпілому один удар кулаком в обличчя, від чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_6 продовжив наносити йому не менше п`яти ударів ногами, в ділянку тулубу, обличчя та нижніх кінцівок. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 , згідно висновку лікарського свідоцтва про смерть, сукупну тупу травму тіла, множинні переломи ребер, переломи кісток черепа, внутрішньочерепні крововиливи, забій головного мозку з набряком-набуханням головного мозку, після чого ОСОБА_8 було доставлено КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, де останній від отриманих ушкоджень о 21 годині 45 хвилин 01 січня 2019 року - помер. Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Іраку, уродженець міста Багдад, Ірак, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, про підозру останнього повідомлено 17.01.2019. Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 від надання показів відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Обґрунтованість даної підозри підтверджується показами свідків, протоколом огляду місця події, слідчим експериментом зі свідком та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Обґрунтовуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор наголосили на тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за яке законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, намагаючись тим самим уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Також ризик переховування від правоохоронних органів підтверджується тим фактом, що ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, термін дії довідки про звернення за захистом в Україні спливає 12.03.2019 року та є достатні підстави вважати, що підозрюваний покине територію України. Крім того, підозрюваний не працює, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які надали свідчення, що підтверджують його вину та будуть надавати свідчення в подальшому. Крім того, підозрюваний декілька років мешкає разом зі свідком в одній кімнаті квартири, де було скоєно злочин та неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження. Таким чином, слідчий та прокурор вважали, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, тому просили клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного заперечував проти застосування його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважав, що ризики на які посилаються прокурор та слідчий - не підтверджені. При цьому зазначив, що на території країни, громадянином якої є його підзахисний, ведуться воєнні дії, тому йому немає куди виїжджати, крім того вказав що він є біженцем. Вказав, що його підзахисний, незважаючи на те, що офіційно не працевлаштований, має стабільний заробіток.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважав підозру в інкримінованому йому злочині необґрунтованою, свою провину у злочині заперечував. Підтримав думку свого захисника з приводу необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також вказав, що проживає на території України з 2007 року, тому не має наміру переховувати від органів досудового розслідування та суду та виїжджати з території України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), за викладених у клопотанні обставин.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурором та слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від семи до десяти років.
При розв`язанні даного клопотання, суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, неодружений, тобто немає стійких соціальних зв`язків у суспільстві, є громадянином іншої держави термін дії довідки про звернення за захистом в Україні спливає 12.03.2019 року, тому слідчий суддя вважає, що вказані обставини можуть сприяти підозрюваному переховуванню від органів досудового розслідування та суду. Крім того, суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, оскільки останні надали свідчення, що підтверджують вину підозрюваного та будуть надавати свідчення в подальшому. Крім того, підозрюваний декілька років мешкає разом зі свідком в одній кімнаті квартири, де було скоєно злочин та неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження.
Таким чином, зазначені обставини, за переконанням суду, свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, тому, слідчий суддя, вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Разом з тим, обставини, які зазначені підозрюваним, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, оскільки дані обставини є обставинами, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, який вчинено спричинив загибель людини.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 276, 309, слідчий суддя -
Взяття під варту ОСОБА_6 здійснити в залі суду.
Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме - з 18 січня 2019 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 17 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1