11.12.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання.
В обґрунтування поданої скарги, заявник вказав, що ОСОБА_3 29.01.2015 в рамках кримінального провадження №0006897 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
22.10.2018 року Одеською місцевою прокуратурою № 3 отримано клопотання ОСОБА_3 щодо закриття кримінального провадження.
24.10.2018 року прокурором ОСОБА_5 розглянуто зазначене клопотання і винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, а саме частині щодо закриття кримінального провадження - відмовлено.
Заявник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.
Посилаючись на вищевикладене, заявник просив скасувати постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 від 24.10.2018 про часткову відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0006897 від 30.07.2014 як незаконну, необгрунтовану та невмотивовану, та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284, абз. 2 п. 7 ч. 2 ст. 284 КПК України, або зобов`язати уповноважених службових осіб Одеської місцевої прокуратури № 3 вчинити дію, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0006897 від 30.07.2014 року щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України згідно до приписів ч. 1 ст. 284 КПК України.
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали скаргу в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки заявника, ухвалив слухати провадження за його відсутності.
Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши заявника та його представника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дії.
Як встановлено судом, в провадженні Одеської місцевої прокуратури № 3 перебувало кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 0006897 від 30.07.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
22 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Одеської місцевої прокуратури № 3 із клопотанням щодо закриття кримінального провадження.
24 жовтня 2018 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині щодо закриття кримінального провадження № 0006897 відмовлено.
Однак, аналіз вивчених документів, яких було надано до суду у сукупності з обставинами, встановленими в судовому засіданні дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана постанова прокурора про часткову відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного кримінально - процесуального законодавства, оскільки:
ЄСПЛ при розгляді порушення права особи на справедливий суд при дослідженні питання допустимості доказів у справі «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.2008 року в п.200 - п.209 зазначив, що «У змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосується фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх».
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а насамперед події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення - покладається на слідчого, прокурора.
Однак, відповідно до ст. 223 КПК України слідчі дії можуть здійснюватися за клопотанням сторони захисту, потерпілого.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 відноситься до сторони захисту, тому у відповідності до ст. 42 КПК України серед іншого, має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, тощо.
За таких обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 56, 92, 223, 318 - 380 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання задовольнити.
Постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 24.10.2018 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: