Справа № 748/3056/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/118/18
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001096 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , незаміжня, освіта професійно-технічна, не працює, раніше судима:

- 14 вересня 2017 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;

- 02 лютого 2018 року тим же судом за ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 15 днів,

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2018 року й остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня прибуття й постановки її на облік у виправному центрі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 594 грн. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 07 жовтня 2017 року, у вечірній час, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала жіночий шарф, вартістю 168 грн., та жіночу куртку зі штучної шкіри, вартістю 595 грн., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на загальну суму 763 грн.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність вини її підзахисної, просила змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене останній покарання. Просила призначити обвинуваченій остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць 15 днів. В обґрунтування скарги зазначила, що призначене ОСОБА_8 покарання є явно несправедливим, унаслідок його суворості, так як вона повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у скоєному.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, за місцем попереднього навчання та за місцем проживання характеризується позитивно; відсутність обставин, які обтяжують покарання; досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі неможливе і може призвести до скоєння нею повторного кримінального правопорушення; та дійшов правильного висновку про необхідність призначити їй покарання саме у виді обмеження волі, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала і скоїла нове кримінальне правопорушення, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного їй покарання.

Відтак, всі обставини, на які посилається захисник обвинуваченої, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4