н/п 1-кп/766/1493/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , провівши судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0003128 від 02.11.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Даний обвинувальний акт з додатками, відносно ОСОБА_5 надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області 04.12.2018 року.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.01.2019 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та захисник заявила клопотання про його зміну на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків зазначених прокурором, наявності міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження тільки почалось, є необхідність в дослідженні обставин по справі, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, що підтверджується тим, що він раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі і знову обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, офіційно не працював, з утриманцями не проживає, тому обставини його соціальних зв`язків не є настільки міцними та значними, що з урахуванням тяжкості обвинувачення, стримували би його від намірів покинути місце проживання, переховатися від суду, впевнено гарантували б його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом.

Керуючись ст.ст.183,199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 16 березня 2019 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1