У Х В А Л А

04 квітня 2019 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000275 від 31 березня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турка Коломийського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, який перебуває на посаді заступника начальника слідчого відділення Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебувають донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень.

Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000275 від 31 березня 2019 року, а саме у тому, що він будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, маючи умисел на незаконне збагачення, висловив прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 163492 грн. для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища. Реалізовуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди по місцю праці біля приміщення Тисменецького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області 02.04.2019 року о 10 год. 07 хв. отримав неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, що становить згідно курсу НБУ - 54382 грн., та у цей же день 02.04.2019 року о 15 год.55 хв. отримав неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить - 81572 грн.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 3 квітня 2019 року.

Вважає, що обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними доказами, а саме заявою про вчинення злочину, показаннями свідків, протоколами ідентифікації коштів, протоколом обшуку та вилучення коштів, протоколом затримання особи, іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вручена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вважає, що в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків обґрунтовує наступними обставинами.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 працює на посаді заступника начальника слідчого відділення Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області і в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи і досудового розслідування кримінальних проваджень. ОСОБА_5 має достатній матеріальний достаток для залишення меж України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зокрема, згідно поданої ОСОБА_5 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, в нього та його дружини ОСОБА_8 є готівкові кошти в сумі 10000 доларів США та його дружина, володіє з 02.02.2018 автомобілем Opel Vectra 2004 року випуску. Крім цього, ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 у силу займаної посади заступника начальника слідчого відділення Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших співробітників Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, які на даний час є його підлеглими. Окрім того, ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які вже залучені та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії з невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Аналогічним чином, ОСОБА_5 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях. Також ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище та знайомства, з метою перешкоджання досудовому розслідуванню може вчиняти дії спрямовані на не законне притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам. Окрім цього, з врахуванням матеріального стану підозрюваного, просить визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 грн.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний вважає, що висунута йому підозра є необґрунтована, заявив, що інкримінований злочин він не вчиняв. Разом з тим, підтвердив факт затримання та вилучення більшої частини коштів у службовому кабінеті, які були помічені спеціальним розчином та ідентифіковані.

Захисник також вважає підозру необґрунтованою. Пояснив, що дії підозрюваного за ч.3 ст.368 КПК України кваліфіковано безпідставно так як підозрюваний не є службовою особою, яка займає відповідальне становище. Окрім того, з врахуванням особи підозрюваного, бездоганної служби у органах МВС в тому числі у зоні АТО, наявності сталих соціальних зв`язків, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявності постійного місця проживання, сім`ї, вважає, що слідчий та прокурор безпідставно пропонують обрати найтяжчий запобіжний захід, а тому просить застосувати інший, більш м`якший запобіжний захід, в тому числі з покладенням процесуальних обов`язків і носіння засобів електронного контролю.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000275 від 31 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 3 квітня 2019 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: заявою про злочин та показами допитаного у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_11 , який ствердив, що кошти передав підозрюваному; показами допитаного у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_10 ; протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів від 02.04.2019 в сумі 2000 доларів США; протоколом ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 02.02.2019 в сумі 3000 доларів США; протоколом затримання ОСОБА_5 від 02.04.2019; протоколом обшуку Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 02.04.2019 в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав отримані в ОСОБА_11 02.04.2019 кошти в сумі 3000 доларів США, а також в кабінеті ОСОБА_5 у сумці відшукано ще 500 доларів США номери яких співпадають з коштами ідентифікованими протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів від 02.04.2019 в сумі 2000 доларів США; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого злочину та до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки йому інкримінується вчинення тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, останній має можливість покинути країну через пункт пропуску (наявність закордонного паспорту, достатній рівень доходів), маючи достатній досвід оперативної роботи, наявність зв`язків у правоохоронних органах з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись і на території України.

Окрім того, суд погоджується із доводами слідства, що підозрюваний, у силу займаної посади заступника начальника слідчого відділення Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших співробітників Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, які на даний час є його підлеглими. Також він може впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Також, вважаю обґрунтованим ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії з невстановленими на даний час особами, які можуть бути причетними до інкримінованих дій, оскільки свідки вказують, що підозрюваний обіцяв вчинити незаконні дії пов`язані із непритягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 . Перебування на волі не виключає можливість знищення підозрюваним документів чи перешкоджання слідству іншим способом шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників чи сторін кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тому в метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого осіб, які будуть підозрюватися у скоєнні інкримінованих дій, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, суд погоджується, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки навіть при обранні домашнього арешту підозрюваний матиме можливість спілкуватися із особами, які можуть бути причетними до інкримінованих дій, виробляти спільну тактику захисту, передавати їм дані слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності чи з допомогою їх та інших осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні .

Наявність на утриманні у підозрюваного дітей, дружини та батька не можуть перешкоджати досягненню мети запобіжного заходу.

Окрім цього, відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий пропонує визначити максимальний розмір застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому посилається на можливість внесення такої підозрюваним, виходячи з його майнового стану, посилаючись на дані Декларації підозрюваного за 2017 рік.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням наданих слідчим даних, які підтверджують здатність внесення підозрюваним максимального розміру застави слідчий, суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, який передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання о 19.03 год. 02 квітня 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими працівниками Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1