УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого Житомирського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту по кримінальному провадженні № 0000070 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт у формі заборони відчужувати, в тому числі здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов`язані з переходом права власності на 32/100 частин будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0620 га за тієї ж адресою, спадкоємницею яких відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2009 була ОСОБА_5 , мотивуючи це наступним.
В провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000070 від 03.01.2018р., зареєстровані на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що невідомі особи шляхом обману заволоділи нерухомим майном, а саме частиною будинку, яку заповіла їй її мама - ОСОБА_6 та на яке 28.12.2009 р. вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Відповідно до долучених потерпілою документів встановлено, що 20 липня 1998 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіла належну їй частину житлового будинку, а саме 32/100 частини, та належну земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , своїй дочці ОСОБА_5 , про що складено посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_7 заповіт. Відповідно до напису на заповіті від 27.08.2009, в.о. державного реєстратора посвідчує, що за наявними в Житомирському обласному державному нотаріальному архіві відомостями, даний заповіт не змінений і не скасований.
Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено 31.01.2004 в книзі реєстрації актів про смерть запис за №2143.
28.12.2009 державним нотаріусом складено свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яким посвідчено, що спадкоємицею 5/6 часток зазначеного у заповіті майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_5 . До спадкового майна належить 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, площею 0, 0620 га за тієї ж адресою.
28.08.2017 ОСОБА_5 звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності на вищенаведене майно до виконавчого комітету Житомирської міської ради, однак 30.08.2017 їй відмовили у зв`язку з тим, що на 32/100 частин житлового будинку 11.05.2017 у ДРРПНМ був відкритий розділ 1101 та зареєстровано право власності за іншою особою на підставі договору дарування №657 від 11.05.2017.
Опрацюванням інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 20.08.2007 до Реєстру внесено відомості про право власності на 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_2 (далі-будинок) за ОСОБА_6 , та 68/100 частки будинку за ОСОБА_8 . 04.10.2010 право власності на частку ОСОБА_8 закрито у зв`язку із відчуженням долі.
04.10.2010 зареєстровано право власності на 68/200 частки будинку за ОСОБА_9 та право власності на 68/200 частки будинку за ОСОБА_10 на підставі договору дарування №4912 від 10.09.2010, посвідченого нотаріусом ОСОБА_11 .
В подальшому 20.16.2016 державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації» Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області ОСОБА_12 зареєстровано право власності без визначення розміру часток на вищенаведений будинок за ОСОБА_13 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира №2-1897/07 від 01.03.2007 (суддя ОСОБА_14 ). Право власності за ОСОБА_13 припинено 17.03.2017 у зв`язку з повним відчуженням, відомості про що внесено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_15 .
Так, 17.03.2017 наведеним нотаріусом на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, серія та номер №323 від 17.03.2017, зареєстровано право власності на частину житлового будинку за ОСОБА_16 . При цьому, у ДРРПНМ не зазначено розміру відчуження частки.
17.05.2017 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_15 зареєстровано припинення права власності за ОСОБА_16 та зареєстровано набуття права власності на 32/100 частки житлового будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку, серія та номер: 657 за ОСОБА_17 .
Слідчий у клопотанні вказує, що враховуючи, що відповідно до ч. ч. 2,11 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його псування, знищення, перетворення, відчуження, а також те, що незастосування арешту може призвести до незаконного відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту в рамках досудового розслідування кримінального провадження на 32/100 частин будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0620 га за тієї ж адресою, а саме з метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження майна на користь третіх осіб. Водночас, не застосування заборони на вказане майно може призвести до його незаконного використання, передачі, відчуження.
Також слідчий у клопотанні просить клопотання слідчого про арешт майна розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.
Слідчий у судове засідання не з`явився, прокурор ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій клопотання слідчого про арешт майна просила розглядати без їх участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав зп можливе розгляд клопотання слідчого провести без повідомлення підозрюваного власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося у силу ч. 4 ст. 107 КПК України, якою передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, а також предмет досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт у формі заборони відчужувати, в тому числі здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов`язані з переходом права власності на 32/100 частин будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0620 га за тієї ж адресою, спадкоємницею яких відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2009 була ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя