26.11.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, має малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.10.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

27.12.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 52 (п`ятдесят два) дні,

за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук.

23.11.2018 року прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки останній був розшуканий та доставлений до суду.

Прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_5 не виконав обов`язків, покладених на нього КПК України та ухилився від суду, порушив умови домашнього арешту, що був застосований до нього, не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, раніше був неодноразово засуджений за аналогічні умисні злочини, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, є неможливим оскільки, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати та забезпечити належну поведінку обвинуваченого та не виключають можливість продовження вчинення ним кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, пояснив, що він не переховувався від суду, має постійне місце проживання разом з дружиною та малолітню дитину, якою опікується.

Захисник обвинуваченого заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, наступне:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 23.11.2016 року у відношенні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалю суду від 22.06.2017 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук, оскільки він не з`являвся в судові засідання, тобто ухилився від суду.

02.08.2017 року ОСОБА_5 був розшуканий.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 03.08.2017 року у відношенні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвало суду від 06.09.2018 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід на домашній арешт в період часу з 20.00 години до 07.00 години строком

Ухвалю суду від 10.07.2018 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук, оскільки він повторно не виконав обов`язків, покладених на нього КПК України та ухилився від суду.

23.11.2018 року ОСОБА_5 розшуканий.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він на даний час одружений, має малолітню дитину, не має постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обвинувачений неодноразово під час судового розгляду запевняв суд, що був відсутній на судових засіданнях оскільки перебував на лікарняному, однак жодного документу який би підтверджував поважність причини неприбуття на судове засідання суду не надав.

При цьому відповідно до інформації з лікувальних закладів міста Харкова, протягом 2017 року ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував.

Посилання ОСОБА_5 на той факт, що він не мав можливості і з`явитись до судового засідання, оскільки мав забрати малолітню дитину з садочку також не знайшли свого підтвердження.

Так, в відповідно до інформації адміністрації комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 105 Харківської міської ради» за весь час перебування ОСОБА_6 у садочку дитину приводили мати ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8 . До садочка ОСОБА_6 в останній час приводять о 8 годині ранку бабуся ОСОБА_8 та забирає його о 17 годині 30-50 хвилин. Батько дитини більш як місяць в садочок не з`являвся.

Суд, оглянувши надані матеріали, вважає, що на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так як маються достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не всі свідки допитані по кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, стороною обвинувачення не доведено факт того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Тобто, є законні підстави для обрання запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, що буде пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України та практиці ЄСПЛ, оскільки саме даний запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених судом ризиків та забезпечить виконання покладених процесуальних обов`язків.

Ризики, передбачені п.п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України мають бути реальними та їх існування має бути оцінено з урахуванням конкретних обставин.

Наявність обвинувачення у вчинені злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, при зазначених вище встановлених обставин, на думку суду не є підставою для перебування особи під вартою, тому у суду є підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт цілодобово, що не суперечить вимогам ст. 181 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи обставини справи, суд вважає на необхідне заборонити обвинуваченому залишати житло без дозволу суду цілодобово, на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою - відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, до 24.01.2019 року.
Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не залишати своє місце проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду, цілодобово.
Виконання ухвали стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити відповідному відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Харківські області за місцем фактичного місця проживання ОСОБА_5 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, а саме, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло, цілодобово.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.
Строк дії ухвали до 24.01.2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та органу внутрішніх справ за місцем проживання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1