Справа № 216/5752/18
Провадження № 1-кп/216/784/18

ВИРОК
іменем України
22 листопада 2018 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, маючій вищу освіту, безробітної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України,
Учасники судового провадження:
обвинувачена ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_3 працювала на посаді заступника головного бухгалтера Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана Криворізький економічний інститут, на підставі наказу № 3-к від 01.09.2016 року до 22.01.2018 року в м. Кривому Розі вчинила злочин за наступних обставин:
19.07.2016 між ТОВ «Інтера-КР» та Криворізьким економічним інститутом ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна № 12/02-6012-ДО, відповідно до умов якого ТОВ «Інтера-КР» приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлове вбудоване приміщення площею 67,9 квадратних метра., реєстровий номер 37664469.1.РШШМВД257, розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Поштовий (Карла Маркса), 64, що перебуває на балансі ДВНЗ «Криворізький національний університет», з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальних закладах, із орендною ставкою згідно з «Методикиою…» -4 %.
27.06.2017 відділом з питань контролю за договірною діяльністю на виконання наказу Регіонального відділення про проведення перевірки на II квартал 2017 року від 19.05.2017 № 103/05-Н було проведено планову перевірку виконання умов договорів оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Криворізького економічного інституту ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана», в тому числі і за договором від 19.07.2016 № 12/02-6012-ОД.
Під час фактичного обстеження орендованого майна встановлено, що доступ до орендованого приміщення можливий лише зі сторони проспекту, де орендарем без дозволу Регіонального відділення, що є порушенням ст. 23 Закону України «Про оренду» та п. 6.2 договору оренди, прорублене через вікно вхідні двері, до цих вхідних дверей зроблено в приміщення сходи площею близько 7 кв. м., доступ зсередини навчального закладу перекрито балансоутримувачем, а саме двері заварено та заставлено шафою.
Крім того, перевіркою встановлено використання орендованого приміщення за нецільовим призначенням, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про оренду...» та п. 3.1. договору оренди.
Внаслідок встановлених порушень під час перевірки здійснено розрахунок суми недоотриманої орендної плати на різницю орендної ставки 11% (15%-4%) за період часу з 19.07.2016 по 23.05.2017. Сума втраченої бюджетом орендної плати за вищевказаний період склала 21 208, 02 грн.
У період часу з 03.07.2017 по 31.01.2018 заступник директора ТОВ «Інтера-КР» ОСОБА_6 неодноразово звертався до заступника головного бухгалтера Криворізького економічного інституту «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_3 та головного бухгалтера Криворізького економічного інституту «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_7 з проханням залишення орендної ставки 4% за договором оренди № 12/02-6012-ДО замість 11%, встановлених перевіркою.
В цей час, більш точного часу органом досудового слідства не встановлено, заступник головного бухгалтера Криворізького економічного інституту «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_3 вступила в злочинну змову з головним бухгалтером Криворізького економічного інституту «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_7 на отримання неправомірної вигоди для себе, від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтера-КР» - ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 31.01.2018, приблизно о 15 год. 30 год., разом із ОСОБА_6 прибули за адресою: м. Дніпро, вул. Центральна, 6, де зустрілись з начальником відділу з питань контролю за договірною діяльністю регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та у службовому кабінеті останньої намагалися вмовити ОСОБА_9 у зміні результатів висновків за актом перевірки та залишення суми орендної плати у розмірі 4%, однак в розмові в період часу з 16 год. 37 хв. до 16 год. 54 хв. ОСОБА_9 відмовила через відсутність у неї повноважень у вирішенні вказаного питання.
Надалі з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_3 06.02.2018 року, приблизно об 11 год. 30 год., разом із ОСОБА_6 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де повторно зустрілися з начальником відділу з питань контролю за договірною діяльністю регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та у службовому кабінеті останньої намагалися вмовити ОСОБА_9 у зміні результатів висновків за актом перевірки та залишення суми орендної плати у розмірі 4%, однак у розмові в період часу з 12 год. 27 хв. до 12 год. 54 хв. остання знову відмовила та наполягала на необхідності погашення заборгованості в сумі 21 000 гривень, яка склалася із заборгованості з орендної плати за невиконання умов договору від 19.07.2016 № 12/02-6012-ОД.
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 23.02.2018, в період часу з 12-13 години до 12 -21 години., ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у робочому кабінеті головного бухгалтера інституту ОСОБА_8 № 221, розташованому в адміністративній будівлі Криворізького економічного інституту Київського національного економічного інституту імені Вадима Гетьмана, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 64, під час зустрічі з заступником директора ТОВ «Інтера-КР» ОСОБА_6 запропонували останньому передати їм неправомірну вигоду в сумі 10 000 гривень (десять тисяч гривень) для них та в сумі 21 000 (двадцять одної тисячі гривень) для передачі начальнику відділу з питань контролю за договірною діяльністю регіонального відділення Фонду державного майна у Дніпропетровській області ОСОБА_9 за зміну процентної ставки за договором оренди № 12/02-6012-ОД від 19.07.2016 року з 15% на 4 %, на що ОСОБА_6 відповів згодою.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28, ч.2ст.369-2КК України, а саме одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
23 жовтня 2018 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 22 жовтня 2018 року між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ..
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 узгодили міру покарання останній за вчинене нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст.369-2 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ст. 369-2 ч. 2 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 грн.
На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_3 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.
Прокурор, обвинувачена та захисник в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а отже за такого, угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченою та призначення їй узгодженого сторонами покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 жовтня 2018 року покарання за ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1