ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/43/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного сулу м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора і накладено арешт на майно, вилучене 18.12.2018 під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти долари США на загальну суму 15920 (166 купюр, номіналом, роками випуску та з серійними номерами відповідно до протоколу обшуку).

Згідно з ухвалою, прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 18.12.2018 під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти на загальну суму 15 920 доларів США.

В обґрунтування клопотання зазначила, що невстановлені службові особи Запорізької міської ради, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою та невстановленими керівниками районних адміністрацій Запорізької міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, планують здійснити незаконне заволодіння бюджетними грошовими коштами, виділеними підприємству ПП «Торгівельно-комерційна фірма «МіраКС» на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів, шляхом завищення обсягів та вартості вказаних робіт.

З метою реалізації злочинного наміру ПП «Торгівельно-комерційна фірма «Міракс» укладено договір щодо прийому та утилізації сміття з ТОВ «Екопост» (), яке фактично не здійснює вказаних послуг, а акти виконаних робіт та товарно-транспортні накладні підписані між вказаними суб`єктами господарювання не відповідають дійсності, та підписуються з метою збільшення об`ємів виконаних робіт та перерахування бюджетних коштів у готівку.

В ході виконання доручення слідчого співробітниками ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області отримано інформацію, що до вказаного злочину причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який є заступником директора (адміністратором) ПП «Торгівельно-комерційна фірма «МіраКС».

04.12.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення усіх документів, що стосуються діяльності ТОВ ПП «Торгівельно-комерційна фірма «МіраКС» та ТОВ «Екопост».

18.12.2018 у період з 11 години 38 хвилини до 13 години 20 хвилин під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені та вилучені грошові кошти на загальну суму 15 920 доларів США.

19.12.2018 вищевказані вилучені грошові кошти визнані речовими доказами, визначено місце їх зберігання, проведено їх огляд, за результатами якого вилучені грошові одиниці - долари США на загальну суму 15 920 доларів США.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшла висновку, що майно (грошові кошти) відповідає критеріям ст.98 КПК України, та може бути використане як речові докази у кримінальному провадженні, тому вважала за необхідне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні прокурора.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 посилаючись на істотне порушення вимог КПК України вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_7 не має жодного відношення ані до фірми «МіраКС», ані до міської чи районної адміністрації, відповідно, вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого було проведено обшук (жодними доказами це не доведено). Апелянт звертає увагу, що до ЄРДР внесені відомості про готування злочину, тоді як зі змісту клопотання прокурора випливало, що арешт має бути накладено на грошові кошти, які вже здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того вважає, що прокурором не надано документів, які підтверджували, що вилучені грошові кошти належали саме ОСОБА_7 . Стороною захисту були надані відповідні документи, які свідчили, що вказані грошові кошти належали ОСОБА_9 і були лише позичені ОСОБА_7 .

Враховуючи наведені обставини апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою зобов`язати процесуального прокурора повернути вилучені грошові кошти ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна, на яке накладено арешт; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна, на яке накладено арешт задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується, що вилучені грошові кошти за сукупністю ознак, підпадали під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у кримінальному проваджені №0000177, адже існує об`єктивні підстави вважати, що вони були предметом (об`єктом) кримінально протиправних дій, чи були набуті кримінально протиправним шляхом, тому існували реальні підстави для накладення арешту на грошові кошти відповідно до ч.3 ст.170 КПК України.

Доводи адвоката на предмет того, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до фірми «МіраКС», спростовуються матеріалами провадження ( ОСОБА_7 є заступником ЧП ТКФ «МіраКС» - ОСОБА_10 , і має довіреність на підписання документів та представлення інтересів вищевказаного підприємства).

Доводи апелянта на предмет того, що арештоване майно не є власністю ОСОБА_7 , а належить ОСОБА_9 не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Так під час проведення обшуку і вилучення грошових коштів, ОСОБА_7 і адвокат ОСОБА_11 в своїх поясненнях не зазначали, що вищезгадані грошові коти належать іншій особі, а лише вказували, що вилучення грошових коштів, на їх думку, було незаконним. Крім того відповідно до копії наявного у матеріалах провадження договору позики, ОСОБА_7 зобов`язувався повернути позичені грошові кошти ОСОБА_9 до 19.09.2018, тому твердження адвоката, що вилучені грошові належать ОСОБА_9 є непереконливими. Слід зазначити, що навіть при умові, що дійсним власником вилучених грошових коштів є ОСОБА_9 , рішення слідчого судді і в такому є законним, оскільки арешт накладався з метою збереження речових доказів, а в цьому випадку арешт може бути накладений на майно будь-якої особи.

Хто є дійсним власником вилучених грошових коштів, правомірність їх набуття і обставини потрапляння у приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , і є предметом перевірки під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Колегія судів вважає, що слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання обґрунтовано встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказували на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, встановлено, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (принаймні докази зворотного відсутні), прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого суді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного сулу м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора і накладено арешт на майно, вилучене 18.12.2018 під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти долари США на загальну суму 15920 (166 купюр, номіналом, роками випуску та з серійними номерами відповідно до протоколу обшуку), залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4