КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Вишгород Київської області, працюючогона посаді головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів та надр управління державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області, депутатаВишгородської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 14 год. 05 хв. 24 грудня 2018 року.
Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_10 , свідками даного кримінального провадження та посадовими особами ТОВ «Терезине»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вмотивовано тим, що під час судового розгляду доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, разом з тим не доведено неможливість застосування більш м`якої міри запобіжного заходу в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України врахував особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, веде активну громадську роботу, має постійне місця реєстрації та проживання, а тому з урахуванням положень ст. ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання підозрюваного під вартою буде занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сама тяжкість злочину не може бути покладена в обґрунтування ризиків, на підставі чого місцевий суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для застосування виняткового запобіжного заходу і зазначив, що для забезпечення виконання процесуальних рішень достатньою мірою запобіжного заходу для ОСОБА_6 буде цілодобовий домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року та ухвалити рішення про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначити ОСОБА_6 заставу в порядку, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону.

Вказує на те, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному проваджені, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що вчинене кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, діяння зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, крім того наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Посилається на те, що судом не надано оцінки тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та його суспільного резонансу, як наслідок - відношенню підозрюваного до скоєного.

На думку прокурора, застосування судом щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставним, таким, що не відповідає особі підозрюваного та вчиненому ним кримінальному правопорушенню, отже при застосуванні саме такого запобіжного заходу судом проігноровано вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, оскільки належним чином не дослідив документи додані до клопотання, зокрема, протоколи допитів свідків, протоколу огляду місця події, а також протокол освідування.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини та в її контексті вказує, що підозра його у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є необґрунтованою, що дає підстави відмовити слідчому у застосуванні запобіжного заходу.

Зазначає, що слідчий суддя, під час постановлення ухвали, необґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки дані ризики, на які посилається слідчий у клопотанні та слідчий суддя у своєму рішенні, жодним доказом не підтверджуються.

Вказує на те, що слідчий суддя в порушення п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України не мотивував рішення про неможливість застосувати відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту порушує його права та перешкоджає можливості виконувати службові обов`язки за місцем роботи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, при цьому заперечував проти апеляційної скарги підозрюваного, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу підозрюваного, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та підозрюваного не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000367 від 19.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26.10.2018 року ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000367 від 19.10.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27.10.2018 року старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням заступником начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти наявним ризикам.

27.10.2018 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва було задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 14 год. 05 хв. 24 грудня 2018 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка слідчого, прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення явки до суду (Сергій Волосюк проти України п. 38).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий в клопотанні та суді першої інстанції в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею. За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.
Посилання прокурора на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу, при цьому слідчим суддею було враховано наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного в межах їх доведеності з урахуванням даних про особу підозрюваного.
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
Доводи ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри у вчиненні злочину та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим та таким, що порушує права підозрюваного, передбачені нормами національного та міжнародного законодавства немає.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах підстави, з яких апелянти просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги - задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 14 год. 05 хв. 24 грудня 2018 року, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, залишити без змін.
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1373/2018
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1