Справа № 740/1461/18
Провадження № 1-кп/740/43/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015 близько 13.30 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Миру (Леніна) в с.Вертіївка Ніжинського району внапрямку міста Чернігова поблизу будинку №89 на 66 км автодороги Р-67 «Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин» порушив вимоги пунктів 12.4 та 13.1 з урахуванням вимог визначень термінів «безпечна швидкість» і «безпечна дистанція» пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: перевищив дозволену на рівні 60 км/год. швидкість в населеному пункті, не обравши, таким чином, безпечну швидкість, та при наближенні до автомобіля марки ЗАЗ-110557, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду нього по тій самій смузі у попутному напрямку, не дотримав безпечної дистанції до даного транспортного засобу, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ-110557, унаслідок якого пасажир автомобіля марки ЗАЗ-110557 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-фасціальної травми, цервікальної скелетної травми, ЗХСМТ, транс- дентального переломовивиху тіла С2 хребця зі зміщенням, правобічної цервікобрахіалгії, ЗЧМТ, забою головного мозку легкого ступеню, правобічного дистального верхнього монопарезу, множинного перелому кісток лицевого черепа, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що 16.09.2015 він на власному автомобілі марки ВАЗ-2109 разом з пасажиром ОСОБА_10 їхав з м. Ніжина до м. Чернігова через с. Вертіївка. По даній дорозі він їхав не вперше, бачив знак в*їзду до населеного пункту і рухався зі швидкістю приблизно 70-75 км/год. Попереду нього в межах тієї ж смуги руху в попутному напрямку приблизно з такою ж швидкістю рухався автомобіль ЗАЗ «Таврія», водій якого почав різко гальмувати, в результаті чого відстань між ними різко зменшилася. Сигнали поворота у автомобіля «ЗАЗ» увімкнені не були. Уникнути зіткнення він не міг, тому що на зустрічній смузі рухався автомобіль. При цьому обидва транспортні засоби розташовувалися приблизно посередині відповідної смуги для руху. Автомобіль ЗАЗ різко зупинився, при цьому жодні світлові показчики, тобто ні стоп-сигнали, ні показчики повороту, не вмикалися. Побачивши це, він застосував екстренне гальмування, однак запобігти зіткненню йому не вдалося. Від удару автомобіль марки ЗАЗ перемістився за межі проїзної частини, де зіткнувся з придорожнім деревом. Вийшовши з машини, побачив, що у фургоні автомобіля марки ЗАЗ перебував чоловік, який у результаті зіткнення отримав травми та перебував без свідомості. Жодних обладнаних місць для сидіння відділення автомобіля ЗАЗ, де перебував потерпілий, не мало. У результаті зіткнення його автомобіль ВАЗ-2109 зазнав деформації кузова у правій передній частині, автомобіль ЗАЗ у задній лівій. Безпосередньою причиною ДТП вважає те, що водій автомобіля ЗАЗ різко зупинився без вмикання стоп-сигналів.

В день аварії в лікарні він надав потерпілому дві тисячі гривень. Пізніше пропонував 20 тисяч гривень, але потерпілий відмовився їх прийняти. Також поштовим переказом перерахував ще дві тисячі гривень.

Оскільки не визнає себе винним, то не визнає і цивільні позови прокурора в інтересах держави про стягнення з нього на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» 114,96 грн. та на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» 12968,87 грн. витрат за лікування потерпілого та не визнає цивільний позов потерпілого про стягнення з нього 300 000 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу в сумі 17615 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 16.09.2015 він разом з іншими працівниками ТОВ «Ніжин-Агро», де на той час працював, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на службовому автомобілі ЗАЗ повертався з обідньої перерви . За кермом автомобіля був ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 сидів на пасажирському сидінні автомобіля. Так як вказаний автомобіль має лише два місця для сидіння, то він розмістився у відділенні фургону, сидячи на каністрі. Коли вони їхали дорогою в с. Вертіївка він відчув сильний удар ззаду, від якого різко перемістився назад, ударившись об задню частину фургону, а потім спереду, від чого він ударився об передню його частину, та втратив свідомість. У результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких повністю змінився його звичний спосіб життя. Він втратив роботу, сім*ю та житло. Він постійно відчуває фізичний біль, проходить курси лікування в м. Ніжині та в м.Чернігові, постійно змушений приймати знеболювальні препарати, для чого потрібні гроші на лікування. Ті дві тисячі гривень, які поштовим переказом перерахував обвинувачений, він отримувати відмовився. 20 тисяч гривень, які обвинувачений пропонував, він теж відмовився отримати, тому що це дуже мала сума.

Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 300 000 грн. він підтримав повністю та просив його задовольнити та стягнути 17615 грн. витрат на правову допомогу.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що потерпілий є братом її чоловіка. З часу ДТП вона займається питаннями лікування та догляду за потерпілим так як дружина залишила його, отримані ним травми потребують подальшого лікування і на даний час. Стан ОСОБА_6 додатково ускладнюється необхідністю перетирання для нього їжі перед її вживанням. Коли ОСОБА_6 знаходився в Ніжинській ЦМЛ, батько обвинуваченого приїздив і дав на лікування 1000 грн. Потім потерпілого перевели в лікарню м. Чернігова, де він перебував майже місяць. В м.Києві нейрохірург робив операцію на хребті, яка коштувала 36 000 грн. ОСОБА_4 більше ніякої матеріальної допомоги не надавав. Весною 2018 року мати ОСОБА_4 пропонувала 20 000 грн., але вона відмовилася їх брати, тому що на лікування вже було витрачено 150 000 грн., а частинами отримувати гроші вони не бажають.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 16.09.2015 на службовому автомобілі ТОВ «Ніжин-Агро» він повертався з обідньої перерви разом з колегами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Оскільки місць в автомобілі було лише два, ОСОБА_6 вирішив їхати у відділенні фургону, де зберігалися різні ящики та каністри, так як дане відділення призначене для перевезення вантажу. Оскільки обідній час ще залишався, вони вирішили поїхати до одного з місцевих жителів с. Вертіївка, який проживає по вул. Леніна, на даний час Миру, та є спеціалістом з ремонту автомобілів. Рухаючись вулицею Леніна (Миру) та наближаючись до з`їзду до господарства вказаної особи, ОСОБА_12 плавно знизив швидкість керованого транспортного засобу приблизно до 20 км/год, увімкнув показчик правого повороту та змістив автомобіль ближче до правого краю проїзної частини. При цьому почув звук гальм та відчув сильний удар ззаду, від якого автомобіль ЗАЗ вилетів за межі проїзної частини, де зіткнувся з придорожнім деревом, від чого зупинився.

Стверджує, що всі світлові показники поворотів в автомобілі були в справному стані. За тиждень до ДТП автомобіль пройшов повний техогляд. На фірмі є акт виконаних робіт про проведені технічні роботи в автомобілі. Задні стоп-сигнали були справні, він сам бачив, як даний автомобіль вранці заїзджав на територію підприємства і вони світилися. Удар був ззаду, від чого його кинуло вперед і вправо, а потім - в дерево на відстані приблизно 30 м. Після ДТП він сам вийшов з автомобіля. Водій автомобіля «ВАЗ» хотів їх обігнати, але побачив зустрічний автомобіль і вирішив гальмувати та вдарився в керований ним автомобіль. Очевидцем цього був водій автомобіля «Пошта».

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 16.09.2015 він був очевидцем ДТП на вул. Леніна (Миру) с. Вертіївка. Так, рухаючись автомобілем з смт. Куликівка до м. Ніжина в с. Вертіївка він побачив автомобіль ЗАЗ-пікап, який рухався в зустрічному напрямку на протилежній смузі руху. Одразу позаду нього він побачив автомобіль ВАЗ-2109. Автомобіль ЗАЗ рухався ближче до правого краю проїзної частини на невеликій швидкості, з чого він зробив висновок, що автомобіль ЗАЗ готується до маневру повороту праворуч. Чи був увімкнений при цьому показчик повороту автомобіля ЗАЗ, він не пам`ятає. Автомобіль ВАЗ-2109 рухався посередині власної проїзної частини в попутному з автомобілем ЗАЗ напрямку. Автомобіль ВАЗ-2109 прийняв дещо вправо на зустрічну смугу, а потім побачив його автомобіль «Пошта» і повернувся на свою смугу і почав різко гальмувати. Одразу після цього він почув звук гальм шляхом блокування коліс та побачив зіткнення автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ. Усе це відбулося за декілька секунд.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 16.09.2015 разом з колегами ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , повертаючись на службовому автомобілі ТОВ «Ніжин-Агро» з обідньої перерви вирішили заїхати до спеціаліста з ремонту автомобілів в с. Вертіївка, який проживає на вул. Леніна (Миру). За кермом був ОСОБА_12 , а він перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ЗАЗ». Наближаючись до господарства вказаної особи, під`їзд до якого вимагав здійснення маневру повороту праворуч, автомобіль ЗАЗ поступово зменшив швидкість та перерозташувався ближче до правого краю проїзної частини і на табло в автомобілі був увімкнений показник повороту направо. В цей час в машину відбувся сильний удар ззаду, від якого автомобіль ЗАЗ практично вилетів за межі проїзної частини, не торкаючись колесами дорожнього покриття, так як слідів зсуву коліс автомобіля на місці події він не бачив. Їх автомобіль «ЗАЗ» опинився в кюветі, вдарившись в придорожнє дерево. Також він повідомив, що у автомобілі ЗАЗ у день ДТП приблизно о 10:00 год. здійснювали заміну всіх непрацюючих лампочок та перевіряли сигнали повороту. Він особисто близько 10:00 год. 16.09.2015 бачив, що стоп-сигнали та світлові показчики поворотів в автомобілі працювали.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 16.09.2015 він був пасажиром автомобіля «ВАЗ», яким керував ОСОБА_4 . Вони їхали з м.Ніжина до м.Чернігова зі швидкістю 60-70 км/год. Перед ними їхав автомобіль «Таврія - пікап», який різко почав гальмувати. Сигналів повороту не було увімкнено. ОСОБА_4 не зміг обігнати даний автомобіль, так як їхав зустрічний автомобіль. Швидкість руху автомобілів до початку різкого гальмування автомобіля ЗАЗ була приблизно однаковою.

Судово-медичний експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що проводила судово-медичну експертизу щодо тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_6 та пояснила, що тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих при ДТП, оцінюється експертом комплексно. Отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у результаті ударів об сторонні предмети, наявні у відділенні автомобіля, де перебував потерпілий, не виключається.

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_16 показав, що він проводив у даному кримінальному провадженні експертизу механізму та обставин ДТП, згідно висновків якої водій автомобіля ВАЗ-2109 за вказаних у постанові про призначення експертизи умов не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом зупинення керованого транспортного засобу як при швидкості 60 км/год, так і при фактичній швидкості 80 км/год. За вказаних умов причиною ДТП є різке гальмування автомобіля ЗАЗ без вмикання стоп-сигналів або інших попереджувальних сигналів. Величина мінімальної швидкості руху автомобіля ВАЗ-2109 розрахована ним за умови гальмування на асфальтобетонному покритті. Уповільнення автомобіля ЗАЗ експертом розраховано як екстренне гальмування при 50-відсотковій завантаженості. При цьому, відсутність гальмівного шляху автомобіля ЗАЗ на місці події не виключає можливості застосування водієм саме екстренного гальмування, оскільки найбільш ефективне гальмування здійснюється на межі блокування коліс автомобіля.

Також експерт показав, що проведення експертизи механізму та обставин ДТП здійснюється лише за цілісними моделями розвитку подій, які надаються різними її учасниками. При цьому, часткове врахування даних з різних таких моделей, тобто змішування моделей розвитку подій, наданих різними учасниками ДТП, категорично забороняється. В умовах даної ДТП на дослідження були надані моделі розвитку подій з показань водія автомобіля ВАЗ-2109, а також водія та пасажира автомобіля ЗАЗ. Однак виходячи з обставин ДТП, водій та пасажир автомобіля ЗАЗ з об`єктивних причин не могли надати достатніх для проведення експертизи даних, так як зіткнення відбулося ззаду і вони не бачили положення автомобіля ВАЗ-2109 безпосередньо перед зіткненням. Таким чином, в умовах даної ДТП наявні три моделі розвитку подій, дві з яких неповні, тому відповідні розрахунки та висновки експертом надано виходячи з єдиної, що залишилася, цілісної моделі розвитку подій, наданої водієм автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_4 . Саме виходячи з цих даних він як експерт зробив висновок, що обвинувачений перебував у аварійній ситуації і з технічної точки зору був позбавлений можливості уникнути зіткнення. Разом з тим, він підтвердив, що сила зіткнення автомобілів при початковій швидкості автомобіля ВАЗ-2109 60 км/год та 80 км/год була б відповідно різною.

Під час проведення експертизи наявні пошкодження транспортних засобів та вказані під час слідчого експерименту свідком на той час ОСОБА_4 бокові інтервали автомобілів ЗАЗ та ВАЗ-2109 безпосередньо перед та в момент зіткнення він не враховував, так як не вбачав у цьому необхідності для вирішення поставлених питань.

Також у ході судового розгляду справи досліджено інші докази:

протокол огляду місця події від 16.09.2015 з додатками у вигляді схеми ДТП та фототаблиці, яким зафіксовано обстановку та положення транспортних засобів безпосередньо після ДТП. Загальна ширина обох смуг для руху 6,5 м. Положення автомобіля ВАЗ-2109 на проїзній частині смуги, на який здійснювався рух, внапрямку м. Чернігова прямолінійно вздовж проїзної частини; автомобіля ЗАЗ у правому кюветі безпосередньо перед придорожнім деревом під невеликим кутом до проїзної частини. Початок слідів гальмування правих коліс автомобіля ВАЗ-2109 розташований на відстані 1,2 м від правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини, а їх закінчення на відстані 1,45 м від вказаного краю. Паралельно ним наявні також сліди юзу лівих коліс автомобіля ВАЗ-2109. Інші сліди гальмування, юзу або зсуву на місці події відсутні. Ділянка осипу скла в межах смуги руху автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ безпосередньо після закінчення слідів гальмування автомобіля ВАЗ-2109, шириною 3,2 м;

протокол огляду місця події від 21.10.2015 року та схема до нього, проведеного на ділянці автодороги по вул.Леніна в с.Вертіївка Ніжинського району,згідно якого сліди гальмування на місці події мають довжину: лівих коліс 25,2 м, правих коліс 18,6 м;

відповідь Служби автомобільних доріг у Чернігівській області від 01.02.2017 на запит слідчого щодо стану автомобільної дороги державного значення Р-67 «Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин» на 65-66 км з додатком у вигляді схеми автодороги. Згідно наданої інформації, покриття проїзної частини на вказаній ділянці дороги асфальтобетонне;

протокол огляду місця події від 13.11.2015, за результатами огляду автомобіля ЗАЗ-110557, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого при натисканні на педаль гальм ліва лампа стоп-сигналу автомобіля не вмикається, а права працює (світиться);

висновок експерта №476 від 15.10.2015 за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, згідно якого методами, які була можливість застосувати при здійсненому дослідженні, у робочій гальмівній системі автомобіля ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виявлені несправності, які могли існувати до ДТП та вплинути на розвиток даної пригоди;

протокол слідчого експерименту від 21.04.2016 за участю свідка ОСОБА_4 , який на місці показав положення автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ в момент початку уповільнення останнього, місце його повної зупинки, а також вказав швидкість руху автомобіля ВАЗ-2109. Так, автомобіль ЗАЗ в момент початку уповільнення рухався з боковим інтервалом до правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини 1,55 м, який не змінився і в момент повної зупинки автомобіля ЗАЗ. Аналогічний боковий інтервал автомобіля ВАЗ-2109 в момент початку уповільнення автомобіля ЗАЗ складав 1,3 м, а дистанція до останнього 18,1 м. При цьому швидкість руху автомобіля ВАЗ-2109 під керуванням обвинуваченого становила приблизно 80 км/год;

протокол проведення слідчого експерименту від 21.04.2016 року, за участю свідка ОСОБА_12 , який вказав положення автомобіля ЗАЗ в момент початку уповільнення та в момент зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109. Боковий інтервал автомобіля до правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини складав 0,44 м та не змінився в момент зіткнення. Початок уповільнення відбувався за 51,5 м до прилягаючого справа з`їзду з дороги до будинку №89, а зіткнення здійснено за 4,0 м до вказаного місця;

протокол проведення слідчого експерименту від 22.04.2016 року, за участю свідка ОСОБА_11 , який на місці показав аналогічні положення автомобіля ЗАЗ. Так, в момент початку уповільнення автомобіль рухався з боковим інтервалом 0,5 м до правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини та знаходився на відстані 70,5 м до прилягаючого справа з`їзду з дороги до будинку №89. У момент зіткнення автомобіль рухався так, що його праві колеса перебували поза межами проїзної частини справа від її правого краю. Відстань до прилягаючого справа з`їзду з дороги до будинку №89 у момент зіткнення складала 4,0 м;
висновок експерта №533 від 15.11.2016 року за результатами проведення експертизи обставин та механізму ДТП, згідно якого величина мінімальної швидкості руху автомобіля ВАЗ перед гальмуванням за умов гальмування на стандартному сухому асфальтобетонному покритті горизонтального профілю дорівнює близько 73 км/год; водій автомобіля ВАЗ не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ шляхом своєчасного нормативного застосування екстренного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України, як з фактичної швидкості руху 80 км/год, так і зі швидкості 60 км/год, тому в умовах місця події за показами водія автомобіля ВАЗ, як необхідною умовою, так і причиною виникнення події даної ДТП є різке гальмування автомобіля ЗАЗ без вмикання стоп-сигналів або інших попереджувальних сигналів, тобто дії водія автомобіля ЗАЗ, в яких вбачається невідповідність вимогам п. 12.9 «г», 31.4.3 «а», 9.2 «б» ПДР України; в умовах місця події за показаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 відсутні параметри переміщення автомобіля ВАЗ в умовах місця події, що з технічної точки зору унеможливлює математичний розрахунок технічної можливості водія автомобіля ВАЗ уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ в умовах місця події та відповідно унеможливлює технічну оцінку необхідних умов та причин події виникнення даної ДТП;

протокол огляду транспортного засобу від 04.12.2017 року з додатками у вигляді фототаблиці та відомостей про габаритні розміри автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ-110557, у ході якого встановлено, зокрема, що права межа механічних пошкоджень лівих задніх дверцят багажного відділу автомобіля ЗАЗ у вигляді деформації відповідної ділянки вказаних дверцят всередину максимально віддалена від лівого габаритного кута автомобіля на відстань 0,58 м, ширина автомобіля ВАЗ-2109 складає 1,82 м , автомобіля ЗАЗ 1,554 м;
висновок експерта від 10.01.2018 №683 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, згідно якого: місце первинного контакту автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ приблизно розташоване в кінці сліду гальмування автомобіля ВАЗ-2109 та на початку ділянки осипу скла, тобто на проїзній частині вулиці Леніна с. Вертіївка на смузі руху внапрямку до центру села в межах діапазону близько 1,45-(2,005-2,03) м від правого відносно руху внапрямку до центру села краю проїзної частини; в момент первинного контакту з автомобілем ЗАЗ автомобіль ВАЗ-2109 розташовувався на проїзній частині вулиці Леніна с. Вертіївка передньою частиною внапрямку центру села таким чином, що відстань від правої сторони автомобіля ВАЗ-2109 до правого відносно руху внапрямку центру села краю проїзної частини становила приблизно 1,45 м; в момент первинного контакту з автомобілем ВАЗ-2109 автомобіль ЗАЗ розташовувався на проїзній частині вулиці Леніна с. Вертіївка передньою частиною в напрямку центру села таким чином, що відстань від лівого заднього габаритного кута автомобіля ЗАЗ до правого відносно руху в напрямку центру села краю проїзної частини становила діапазон близько 2,005-2,03 м;

висновок експерта №52 від 11.03.2016 за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого встановлено, що на тілі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: поєднана краніо-фасціальна травма, цервікальна скелетна травма, ЗХСМТ, трансдентальний переломовивих тіла С2 хребця зі зміщенням, правобічна цервікобрахіалгія, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня, правобічний дистальний верхній монопарез, множинний перелом кісток лицевого черепа. По механізму виникнення весь комплекс виявлених тілесних ушкоджень утворився внаслідок удару (ударів) тупим (тупими) предметом (предметами). Комплекс тілесних ушкоджень в сукупності за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок удару (ударів) об елементи конструкції вантажного відділу автомобіля марки ЗАЗ-110557;
протокол огляду місця події від 13.03.2017 та фототаблицею до нього, у ході якого вилучено лампу розжарювання заднього лівого стоп-сигналу автомобіля ЗАЗ;

висновок експерта №130 від 07.04.2017 за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, згідно якого у момент руйнації спіралі розжарення, наданої на дослідження електричної лампи, спіраль була в розжареному стані, на спіраль розжарення автомобільної лампи подавалась напруга (дана електрична лампа була ввімкнена);

надана на дослідження електрична лампа розміщувалася в задньому лівому блокліхтарі автомобіля ЗАЗ на місці ліхтаря освітлення номерного знаку.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи , що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов наступних висновків.

Пунктом 12.4 ПДР України в редакції, що діяла до 01.01.2018, визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2109, здійснював рух у с. Вертіївка, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», зі швидкістю щонайменше 73 км/год, тобто з порушенням вказаних вимог ПДР, що обвинувачений не заперечує.

При цьому, як показав експерт під час допиту в суді, сила удару транспортних засобів при зіткненні прямо пропорційна швидкості руху автомобіля ВАЗ-2109 до початку уповільнення чим більша швидкість, тим більша сила удару при зіткненні.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно визначення терміну п. 1.10 ПДР безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

В умовах даної ДТП вказані вимоги законодавства поширювалися виключно на обвинуваченого водія автомобіля ВАЗ-2109, який рухався позаду автомобіля ЗАЗ.

Виходячи з висновку експерта №683 від 10.01.2018 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, згідно якого відстань від лівого заднього габаритного кута автомобіля ЗАЗ до правого відносно руху внапрямку центру села краю проїзної частини становила діапазон близько 2,005-2,03 м та габаритних розмірів автомобіля ЗАЗ-110557, ширина якого становить 1,554 м, можна стверджувати, що останній транспортний засіб в момент первинного контакту рухався на відстані в діапазоні 0,451-0,476 м від правого заднього габаритного кута до правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини ((2,005-2,03) - 1,554) (правий боковий інтервал).

Виходячи із загальної ширини проїзної частини 6,5 м згідно протоколу огляду місця події від 16.09.2015 та однаковості ширини кожної смуги, ширина смуги для руху, на якій рухалися автомобілі ВАЗ-2109 та ЗАЗ, складає 3,25 м (6,5/2).

Таким чином, враховуючи ширину автомобіля ЗАЗ та відстань від його правого заднього габаритного кута до правого відносно напрямку його руху краю проїзної частини (правий боковий інтервал), відстань від лівого заднього габаритного кута автомобіля ЗАЗ до дорожньої розмітки, що розділяє смуги для руху протилежних напрямів на місці ДТП (лівий боковий інтервал), в момент первинного контакту складає діапазон 1,22-1,245 м (3,25 1,554 (0,451-0,476)).

Отже, автомобіль ЗАЗ рухався в межах власної смуги для руху з боковими інтервалами 1,22-1,245 м зліва, та 0,451-0,476 справа, тоді як обвинувачений, обґрунтовуючи свою неможливість передбачити різке гальмування вказаного автомобіля, зокрема, стверджує, що автомобіль ЗАЗ розташовувався посередині вказаної проїзної частини, а на слідчому експерименті зазначив, що правий боковий інтервал автомобіля ЗАЗ складав 1,55 м.

При цьому, суд звертає увагу, що положення автомобіля ЗАЗ на проїзній частині в момент первинного контакту експертом визначалося, виходячи з наявної локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів, що не зазнавали зміни з часу ДТП та не залежать від будь-яких суб`єктивних факторів. Крім того, відповідні висновки експерта в цілому узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також відомостями, наданими останніми двома під час проведення слідчих експериментів.

Виходячи з викладеного, очевидна невідповідність повідомлених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин щодо положення автомобіля ЗАЗ на проїзній частині в момент первинного контакту, надає достатні підстави для критичного ставлення до наданих ним показань у цілому, які суд розцінює як спробу уникнення відповідальності за вчинене діяння.

У свою чергу, при винесенні рішення суд критично відноситься до висновку експерта №533 від 15.11.2016 за результатами проведення експертизи обставин та механізму ДТП в частині визначення причин та умов ДТП, оскільки відповідні розрахунки та висновки здійснювалися експертом базуючись саме на показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також, на місці події відсутні будь-які сліди, які б вказували на застосування водієм автомобіля ЗАЗ екстренного гальмування, про яке повідомляє обвинувачений ОСОБА_4 та заперечують інші учасники даної ДТП, що все ж було покладено в основу висновку експерта №533 від 15.11.2016.

З аналогічних підстав суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_10 . При цьому, окрім зазначеного, вказаний висновок також випливає з того, що свідок чітко стверджував про різке гальмування автомобіля ЗАЗ, який рухався попереду них, про те, що стоп-сигнали та повороти вказаного автомобіля не горіли, однак навіть приблизне положення автомобіля ЗАЗ на проїзній частині свідок вказати не зміг. До того ж, свідок не заперечував, що перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Таким чином, у ході судового розгляду на підставі досліджених доказів достовірно встановлено, що причиною ДТП, а саме зіткнення автомобілів ВАЗ-2109 та ЗАЗ 16.09.2015 стало порушення водієм автомобіля ВАЗ-2109 обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п. п. 12.4 та 13.1 з урахуванням визначень термінів «безпечна швидкість» і «безпечна дистанція» пункту 1.10 ПДРУ.

Водночас суд зазначає, що перевезення водієм автомобіля ЗАЗ ОСОБА_12 пасажира ОСОБА_6 поза кабіною автомобіля на необладнаному сидінням місці є очевидним порушенням вимог п/п «а» п. 21.11 ПДРУ.

Разом з тим, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків; при цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Також згідно п. 1.4 ПДРУ кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати, що й інші учасники виконують ці правила.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що порушення ПДРУ, допущене водієм автомобіля ЗАЗ ОСОБА_12 , не обумовлювало і не могло обумовити жодних вимушених дій для водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_4 , а в умовах аварійної ситуації, що виникла, дії першого жодним чином не могли позначитися на подальшому її перебігу, саме обвинувачений має нести відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України.

Більш того, допущення зіткнення транспортних засобів, тим паче при початковій швидкості одного з них не менше як 73 км/год, несе безпосередню небезпеку заподіяння шкоди життю та здоров`ю учасників дорожнього руху, тоді як перевезення пасажира в необладнаному для цього місці саме по собі створює виключно потенційну небезпеку настання вказаних наслідків.

Таким чином, проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, його молодий вік, обставини, які пом`якшують покарання,- часткове відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, тому цивільні позови прокурора в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» 114,96 грн. та на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» 12968,87 грн. витрат за лікування потерпілого підлягають задоволенню в повному обсязі.
Потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 300 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу в сумі 17615 грн.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.
В обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок отриманих у ДТП тілесних ушкоджень він зазнав душевних страждань, які позначили негативні зміни у його житті: переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, нервозність, дратівливість, плаксивість, депресія, побоювання щодо майбутнього стану свого здоров`я. Він втратив роботу, сім*ю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обговорюючи доведеність позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 300 000 грн., а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову в сумі 100 000 гривень.
Відповідно до п.1 ч.1ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Згідно з положеннями ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.
Відповідно до ч.1ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, якими являються квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Сплату 17615 грн. за надання правової допомоги підтверджено квитанціями (а.с.193, 202 ).
З огляду на викладене, вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь 17615 грн., витрачених на правову допомогу, підлягають задоволенню, оскільки вони документально підтверджені квитанціями, договорами про правову допомогу, окрім того, адвокат приймав участь в судових засіданнях, як в якості представника потерпілого, так і представника цивільного позивача.
Відповідно до ч.2 ст.124 КК України судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в сумі 3482 грн. 72 коп., виключаючи 703 грн. 68 коп. витратна проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №130 від 07.04.2017, оскільки об`єкт, наданий на дослідження експерта - автомобільна лампа не має має значення речового доказу і вилучена помилково, та підлягають стягненню витрати за участь експерта в судовому засіданні в сумі 1332 грн., а всього підлягає стягненню 4814 грн.72 коп.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз в сумі 4814 (чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 72 коп. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» на р/р 9989 (КЕКВ 2220) в ГУДКСУ в Чернігівській області, , МФО 853592, 114 (сто чотирнадцять) грн. 96 коп. у рахунок відшкодування витрат закладу на лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» на р/р 0001, ГУ ДКСУ в Чернігівській області, , 12968 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 87 коп. у рахунок відшкодування витрат закладу на лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн. та витрати на правову допомогу в сумі 17 615 грн., а всього стягнути 117 615 (сто сімнадцять тисяч шістсот п*ятнадцять) грн.

Речові докази: автомобіль марки ЗАЗ-110557, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинського ВП ГУНП, - повернути власнику ТОВ «Ніжин-Агро»;

автомобіль марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у нього за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1