У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7385/18

№ 1-кп/183/681/19

13 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001562 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, холостого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, вказавши, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою, та продовження дії запобіжного заходу на сьогодні не змінилися.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено, та обрано запоібжний захід омашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримує позицію свого захисника.

Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
При розгляді клопотання судом встановлено, що застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою 18 жовтня 2018 р. та при продовженні строку триманні під вартою 27 листопада 2018 р., 25 січня 2019 р. судом було враховано наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України необхідно продовжити до 11 травня 2019 року, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою, та продовженні тримання під на сьогодні не змінилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, суд,

постановив :

продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 до 11 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1