Справа № 298/1536/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/99/18 за клопотанням старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування у кримінальному провадженні № 0000308 запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в якому прокурор у кримінальному провадженні начальник Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 11.10.2018.

Цією ухвалою задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого завідувачем клубом с. Стужиця, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України: суддя застосував щодо ОСОБА_5 на строк 2 місяці до 11.12.2018 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та поклав на нього обов`язки прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора і суду за першим викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що приблизно о 09:00 02.09.2018 за попередньою змовою з невстановленими особами погодився взяти участь у незаконному переправленні через державний кордон України чотирьох громадян В`єтнаму: доставити їх з м. Ужгород у с. Стужиця Великоберезнянського району Закарпатської області, забезпечуючи продуктами харчування, передати їх співучасникам для подальшого переправлення через державний кордон України у Польщу, зустріти їх на території Польщі і на автомобілі супроводити до Німеччини.

На виконання домовленості ОСОБА_5 17.09.2018 приблизно о 15:00 на власному автомобілі відвіз чотирьох громадян В`єтнаму до околиці с. Стужиця, де передав їх двом невстановленим особам. 18.09.2018 приблизно о 09:00 ОСОБА_5 пішки через пункт пропуску «Малі Селменці» перейшов на територію Словаччини, на парковці біля пункту пропуску сів у заздалегідь підготовлений ним автомобіль, на ньому дістався у заздалегідь обумовлене місце у лісистій місцевості на околиці населеного пункту ОСОБА_10 .

Далі у клопотанні вказується, що після того, як вказані громадяни В`єтнаму на запрошення ОСОБА_5 розташувались в автомобілі, він втік у ліс, а до автомобіля під`їхали працівники поліції.

09.10.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 332 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, а у разі визначення застави у максимальному її розмірі.

Клопотання мотивоване тим, що він скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , якого знає особисто, а менш суворий запобіжний захід цим ризикам запобігти не зможе.

Слідчий суддя погодився з обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, існуванням заявлених у клопотанні ризиків, але вказав в ухвалі, що запобігти цим ризикам може і особисте зобов`язання підозрюваного.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід в виді тримання під вартою. Вказує, ніби слідчий суддя не врахував установлених досудовим розслідуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, які, на його думку, виправдовують застосування щодо ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу.

Виконувач обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури подав апеляційному суду клопотання про розгляд провадження без участі прокурора і повідомив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду, 05.11.2018 відбулось підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до розгляду на 10:00 20.11.2018. Зі змісту доданої до клопотання копії ухвали суду першої інстанції від 05.11.2018 вбачається, що будь-якого рішення з приводу запобіжного заходу в ній немає.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, заперечення захисника і обвинуваченого проти доводів прокурора, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується в учиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, та заявлених у клопотанні ризиків, в ухвалі слідчого судді сумніву не піддана і їх існування в апеляційній скарзі не оспорюється. Проте доказів, які підтверджували б, що запобігти цим ризикам без застосування виняткового запобіжного заходу неможливо, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі не наведено.

Твердження прокурора про те, ніби слідчий суддя не врахував установлених досудовим розслідуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, його наслідків, заявлених ризиків, того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яка є обґрунтованою, не відповідає дійсності і прямо суперечить змісту оскарженої ухвали та прийнятому рішенню.

З пояснень обвинуваченого і захисника в судовому засідання під час апеляційного розгляду провадження вбачається, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, роботи, сім`ю, співпрацює з органом досудового розслідування, своїх обов`язків не порушує, наміру ухилятися від суду не має, претензій з боку органу досудового розслідування, прокурора або суду до нього немає.

Прокурор у судове засідання для спростування цих доводів не прибув.

Відомостей про те, що ОСОБА_5 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому або суду в даний час, у матеріалах провадження немає і апеляційному суду не надано.

ОСОБА_5 має сім`ю в якій троє малолітніх дітей, постійне місце проживання, роботи: працює завідувачем клубу в с. Стужиця, сім`ю, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно.

Характер та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , відомості про його особу, його поведінка на час розгляду клопотання слідчим суддею і в даний час, переконують у тому, що ступінь втручання у його права і свободи, на якому наполягають слідчий і прокурор, не був і не є виправданим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 11.10.2018 про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: