г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/336/18
Номер провадження 1-кп/213/51/19
В И Р О К
Іменем України

03 квітня 2019 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 04.04.2018 року відносно ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Запсілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, освіта:повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.06.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт; 24.11.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.389 ч.2, 71, 72 ч.3 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі, звільнився 02.12.2016 року умовно-достроково на тне відбутий термін 5 місяців 8 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз: 24 листопада 2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначення покарання приєднано покарання, невідбуте за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року та остаточно визначено покарання у вигляді одного року десяти днів обмеження валі. Звільнившись, умовно-достроково 02.12.2016 року з Широківського виправного центру №75 Дніпропетровської області, маючи невідбутий строк п`ять місяців вісім днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 17.03.2018 року близько 17 години 10 хв., з метою незаконного заволодіння чужим майном, для подальшого продажу та отримання особистої матеріальної вигоди, керуючись злочинним умислом, з корисливих мотивів, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, без жодного на те дозволу та права, діючи повторно, перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки, користуючись відсутністю потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час знаходився в приміщенні вказаного будинку, та відсутністю інших очевидців- таємно, повторно, викрав одну металеву бочку (заводську) ємністю 200 літрів, вагою 45 кг., вироблену з металу товщиною 3 мм. вартістю 137 грн.70 коп. та металеву драбину вартістю 366 грн. 18 коп. виготовлену з двох металевих кутників 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 3,5 м., кожний, які з`єднані між собою дев`ятьма кутниками 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 40 см., кожний, що знаходились за господарською спорудою (кладова), які належать ОСОБА_5 , загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1386/18 від 25.04.2018 року становить 503 грн. 88 коп.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 503 грн. 88 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 17.03.2018 року приблизно о 17 годині 10 хвилин він з корисливиї мотивів скоїв крадіжку майна, яке належать потерпілому ОСОБА_5 . У скоєному обвинувачений щиро розкаявся.

Вина обвинуваченого також підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1386/18 від 25.04.2018 року, з якої слідує, що ринкова вартість викраденого майна з урахуванням зносу становить: металевої бочки (заводської) ємністю 200 літрів, вагою 45 кг., виробленої з металу товщиною 3 мм. 137 грн. 70 коп.; металевої драбини виготовленої з двох металевих кутників 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 3,5 м., кожний, які з`єднані між собою дев`ятьма кутниками 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 40 см.- 366 грн. 18 коп. (кр.пр. а.с.42-45).

Речовими доказами по справі є: металева бочка (заводська) ємністю 200 літрів, вагою 45 кг., вироблена з металу товщиною 3 мм. та металева драбина виготовлена з двох металевих кутників 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 3,5 м., кожний, які з`єднані між собою дев`ятьма кутниками 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 40 см. (кр.пр. а.с.28,29).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив судово-товарознавчу експертизу, документи щодо речових доказів та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Розгляд провадження відносно обвинуваченого проводився в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, характеризується задовільно, раніше судимий, судимості не погашені, має рецидив злочину, не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України суд відносить щире каяття та визнання вини.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.67 КК України відносить рецидив злочину.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній. На думку органу виконання покарання виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів -обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак із звільненням його від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.ст.75,76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, а також для призначення покарання у вигляді арешту, або обмеження волі.

Питання речових доказів по даному кримінальному провадженню підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України 1 (один) рік 2 (два) місяці позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого мешкання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази металеву бочку (заводську) ємністю 200 літрів, вагою 45 кг., виробленої з металу товщиною 3 мм.; металеву драбину виготовлену з двох металевих кутників 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 3,5 м., кожний, які з`єднані між собою дев`ятьма кутниками 0,5 см., товщиною 3 мм., довжиною 40 см., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - передати потерпілому ОСОБА_5 (кр.пр. а.с.28-29).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1