Справа № 630/697/18
Провадження № 1-кп/635/987/2018
УХВАЛА

26 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
Від потерпілого уданому кримінальному провадженні ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання про арешт майна, в кому останній просить суд накласти арешт на належні ОСОБА_6 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 1,9991 га, кадастровий номер :01:007:0840, розташованої за межами населених пунктів на території Печенізькому районі Харківської області.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_8 про арешт майна та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти потерпілого ОСОБА_8 про арешт майна та просили в його задоволенні відмовити.

Колегія суддів вислухавши думку учасників судового провадження щодо клопотання потерпілого ОСОБА_8 про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_6 , прийшла до наступного.

Так, колегією суддів встановлено, що під час судового провадження потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000543 від 23.08.2018 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на загальну суму 246 433,00 гривень.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.11.2018 за №147570632 (виконаного за частковим співпадінням), на праві власності ОСОБА_6 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 1,9991 га, кадастровий номер :01:007:0840, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Печенізької селищної ради.
Відповідно до змісту частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4).
Відповідно частини шостої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оцінивши матеріали у даній справі та надані до клопотання про арешт докази, з огляду на приведені вище норми закону, прийшла до висновку про наявність обґрунтованого розміру цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, а оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може зумовити труднощі виконання рішення суду, колегія суддів вважає за можливе клопотання потерпілого ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 170, 171, 172, 173, 372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання потерпілого ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт в межах суми цивільного позову 246 433 (двісті сорок шість тисяч чотириста тридцять три) гривні 00 копійок, шляхом встановлення заборони відчуження на майно, а саме, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 06.07.2018 Другою державною нотаріальної конторою Харківського району Харківської області за №1-78, та на земельну ділянку площею 1,9991 га, кадастровий номер :01:007:0840, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Печенізької селищної ради, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2018 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: - ОСОБА_2

ОСОБА_3