ЄУН № 1-626/11
пр. № 1-в/336/35/2019
УХВАЛА
Іменем України
29 січня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про встановлення чи зміну способу і порядку виконання вироку суду,-

ВСТАНОВИВ:
Головний державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_5 звернувся з заявою про встановлення чи зміну способу та порядку виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2011 року, яким ОСОБА_4 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ст 28 ч. 2 ст. 333 ч. 1 КК України. Державний виконавець просить встановити спосіб і порядок виконання рішення від 05.07.2011 року, а саме 20 комірок до радіолокаційних систем передати Управлінню служби безпеки України в Запорізькій області для подальшого зберігання, знищення або використання в інтересах державної безпеки.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, причини неявки суду не сповістив.

Прокурор просила залишити заяву без розгляду, оскільки подібна заява вже вирішувалась судом.

Засуджений ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 537 КПУК України визначено, що суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2011 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 28 ч. 2 ст. 333 ч. 1 КК України та засуджений до покарання у вигляді штрафу. Одночасно судом прийняте рішення з приводу речових доказів у кримінальному провадженні, а саме 20 комірок до радіолокаційних систем передані у власність держави.
Суд звертає увагу, що державний виконавець просить змінити порядок виконання якогось рішення суду від 05.07.2011 року, якого судом не ухвалювалось.
Крім того, фактично державний виконавець просить змінити вирок суду в частині речових доказів та вирішити їх долю таким чином, який чинним законодавством взагалі не передбачений.
Управління служби безпеки України в Запорізькій області очевидно не представляє державу Україну, принаймні з приводу розпорядження державною власністю, тож не зрозуміло з яких підстав суд має передати вказаній установі речові докази, який передані у власність держави, а при цьому ще й дозволити самостійно розпоряджатись ними на свій власний розсуд, в тому числі шляхом знищення матеріальних цінностей.
Суд також приймає до уваги, що у 2014 році державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС вже намагався змінити порядок та спосіб виконання вироку суду шляхом передання речових доказів Казеному підприємству «НВК «Іскра», у чому судом було відмовлено з викладенням відповідних мотивів, однак, незважаючи на те, що вирок суду є цілком зрозумілим, до 2019 року він так і не був виконаний належним чином органами виконавчої служби.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви державного виконавця, оскільки вона подана щодо рішення суду, яке у справі взагалі не приймалось, а крім того державний виконавець просить суд розпорядитись речовими доказами у спосіб, який взагалі не передбачений чинним законодавством.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
Подання головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про встановлення чи зміну способу і порядку виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2011 року, яким засуджено ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ст. 28 ч. 2 ст. 333 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_1