Справа №127/9684/19
Провадження №1-кс/127/5539/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 01 лютого 2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою та доповненням до неї на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 01 лютого 2019 року. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 та прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000052 від 06.11.2018 ОСОБА_6 01 лютого 2019 року оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 333 КК України - організація та здійснення розтрати чужого майна службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становище, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах та порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю. Скаржник вважає оголошену ОСОБА_6 підозру незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, склад злочину, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, за своєю конструкцією є матеріальний, обов`язковою ознакою його об`єктивної сторонни є заподіяння великої шкоди і причинний зв`язок між діянням та заподіяною шкодою. Виходячи з вимог цієї норми, в повідомленні якнайменш повинно бути зазначено, кому саме заподіяні матеріальні збитки і який їх розмір. Проте, а ні слідчий, а ні прокурор, в тексті повідомлення про підозру не визначились з цим питанням. З тексту повідомлення про підозру лише вбачається, що ОСОБА_6 , як засновник товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Термокераміка» «… умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам товариства, в порушення своїх повноважень, за посередництва директора ТОВ «Авіазапчастина» ОСОБА_7 , розробив механізм розтрати майна - авіаційних двигунів ТВЗ-117 ВМА серії 02 в кількості 4 одиниці, з метою подальшого їх збуту та отримання коштів від їх реалізації для власних потреб учасників. У грудні 2018 року ОСОБА_6 за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , шляхом зловживання фактичними службовими обов`язками засновника ТОВ «Центр «Термокераміка», здійснив розтрату ввіреного даному підприємству майна авіаційних двигунів ТВЗ-117 ВМА серії 02 в кількості 4 одиниці, шляхом здійснення фактичної передачі їх ОСОБА_7 , як директору ТОВ «Авіазапчастина», чим надав останньому можливість розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд…».

В порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України в повідомленні про підозру не зазначено часу скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_6 , місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин.

Окрім того, зазначення в повідомленні про підозру про те, що ОСОБА_6 нібито здійснив розтрату ввіреного даному підприємству майна - авіаційних двигунів ТВЗ-117 ВМА серії 02 в кількості 4 одиниці, шляхом здійснення фактичної передачі їх ОСОБА_7 , як директору ТОВ «Авіазапчастина» є неправдивим, оскільки при проведенні слідчим ОСОБА_5 санкціонованого обшуку 28 січня 2019 року в рамках зазначеного кримінального провадження в м. Запоріжжі по вул. В. Стуса, 8-б (вул. Г. Сапожнікова), в орендованому приміщенні було виявлено та вилучено зазначені вище чотири авіаційні двигуни, які на законних підставах, відповідно до угоди про реалізацію майна, що належить або переходить у власність держави, від 28.04.2016 №6, укладеної між Запорізькою митницею ДФС та ТОВ «Центр «Термокераміка» були передані митницею товариству на реалізацію і знаходились в його володінні з 2016 року. Отже факт виявлення та вилучення слідчим зазначених авіаційних двигунів, відображений в протоколі обшуку від 28 січня 2019 року, свідчить про відсутність об`єктивної сторонни складу злочину в діях ОСОБА_6 , передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, слідчим та прокурором при складанні та оголошенні підозри ОСОБА_6 не було враховано такої суттєвої обставини як суб`єкт інкримінованого злочину. Встановлено, що ОСОБА_6 ніколи не був працівником ТОВ «Центр «Термокераміка», трудового договору з товариством не укладав, а згідно статуту товариства є його співучасником (співзасновником). Відтак ОСОБА_6 не може бути наділений адміністративно-господарськими функціями. Згідно статуту він, як учасник, а не службова особа товариства, має право в управлінні справами товариства та приймати участь в діяльності товариства на підставі трудового договору (контракту) або за договором цивільно-правового характеру, висувати на розгляд органів управління товариства пропозиції з питань діяльності товариства та одержувати відомості про його діяльність, обирати та бути обраним до органів управління товариством. Оскільки учасник (засновник) ОСОБА_6 на ТОВ «Центр «Термокераміка» жодних посад не обіймав, не виконував вищезгаданих обов`язків за спеціальними повноваженнями, то службовою особою він не являється, як наслідки, він не може бути суб`єктом відповідальності за злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України. З підстав, зазначених вище, підлягає скасуванню і підозра ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 333 КК України. Отже, слідчий повідомив про підозру у вищезазначеному кримінальному провадженні із порушенням вимог КПК України, не встановивши всі об`єктивні обставини подій, за відсутності доведеного умислу на вчинення кримінального правопорушення, без відображення в тексті повідомлення про підозру об`єктивної сторонни кримінального правопорушення його, недоведеності та виключення інших можливих версій події та не авши їм правової оцінки. Приймаючи до уваги вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 01 лютого 2019 року за ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 333 КК України по кримінальному провадженню №000052, як незаконну, та зобов`язати прокурора ОСОБА_4 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню про оголошення підозри ОСОБА_6 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що підозра ОСОБА_6 складена та повідомлена згідно з вимогами КПК України. ОСОБА_6 органами досудового розслідування інкримінується ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України організація та здійснення розтрати чужого майна службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою группою осіб у особливо великих розмірах, та ч. 1 ст. 333 КК України порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 є засновником ТОВ «Центр «Термокераміка», він може вирішувати питання про призначення директора товариства, є службовою особою, оскільки здійснює організаційно-розпорядчі функції. Органами досудового розслідування йому інкримінується розтрата майна, оскільки в порушення втановленого порядку, вступивши у змову з директором ТОВ «Авіазапчастина" ОСОБА_7 , передав останньому чотири авіаційні двигуни, які той мав переправити за кордон. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є законним та аргументованим.

Старший слідчий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, проаналізувавши підозру та витребувані у органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження №000052 від 06.11.2018, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, а саме: в пункті 10 зазначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру та порядок здійснення такого регламентуються ст.ст. 42, 276-278, 480-481 КПК України.

Межі повноважень слідчих суддів окреслені у частині 3 статті 26 КПК України, у якій зазначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У прив`язці до завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) слідчий суддя має запобігти необґрунтованому процесуальному примусу та перевірити належність застосованої правової процедури. Глибока оцінка доказів вини підозрюваного на предмет їх належності, достатності та допустимості, наявність усіх ознак складу інкримінованого злочину, кваліфікуючих ознак, правильність кваліфікації це питання судового розгляду.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру не має повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час судового розгляду, однак зобов"язаний перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують відомості щодо можливості причетності особи до вчинення злочину.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №000052 від 06.11.2018, слідчий суддя вважає, що доказів, які б спростували відомості щодо моживості причетності ОСОБА_6 до вчинення вищезазначених злочинів матеріали кримінального провадження не містять.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 01 лютого 2019 року слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 276 - 278, 303, 309 КПК України , слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 01 лютого 2019 року - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: