Провадження №1-кс/554/110/2019
УХВАЛА
Іменем України

25 січня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Управління Служби безпеки України в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, яка мотивована тим, що 04.10.2018 року він звернувся до Служби безпеки України в Полтавській області з заявою про порушення кримінального провадження. В заяві зазначалося, що суддя Комсомольського міського суду ОСОБА_5 розглядала його скаргу 19.10.2018 року і станом на 28.11.2018 року не вислала йому ухвалу, хоч він просив хоча б в електронному вигляді вислати, щоб знати результати.
До цього часу ніяких відомостей про внесення в ЄРДР заяви про злочин заявнику з СБУ не надходило. Посилаючись на вказане, заявник просив визнати незаконною бездіяльність працівників СБУ в Полтавській області, які не внесли в ЄРДР заяву про злочин; поновити пропущений строк на оскарження, оскільки ОСОБА_3 чекав відповідь.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити повністю.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки заява не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності органів СБ України.
Заслухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 04.10.2018 року звернувся до Служби безпеки України в Полтавській області з заявою про порушення кримінального провадження щодо можливих неправомірних дій з боку судді Комсомольського міського суду ОСОБА_5 (а.с.2-3 заява).
Згідно відповіді Управління Служби безпеки України в Полтавській області СБ України викладені в заяві обставини не містять відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності органів СБ України, в зв`язку з чим немає підстав для внесення органом досудових розслідувань даних до ЄРДР.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею місцевого суду.
Слід також зазначити, що відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Щодо вимог скарги про поновлення пропущеного строку на оскарження, суд зазначає, що заявником не пропущено строк звернення до суду, оскільки відсутні дані про дату отримання заяви та відповідь ОСОБА_3 Управлінням СБ України в Полтавській області надана лише в грудні 2018 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Управління Служби безпеки України в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1