Справа № 314/4017/18
Провадження № 1-в/314/1226/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай, Веселівського району, Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше судимого:
1)18.04.2014 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців з іспитовим строком 2 роки;

2)21.05.2014 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.125 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки. На підставі п. В ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання.

По даній справі засуджений: 18.05.2015 року Веселівським районним судом Запорізької області за ст. 309 ч.1, 185 ч.3, ч.1.ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку: 18.05.2015 року Кінець строку: 28.05.2019 року

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В :

До Вільнянського районного суду від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Представник адміністрації установи при вирішення даного питання покладався на думку суду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 з 11.05.2018 року відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» за вирокомвід 18.05.2015 року Веселівського районного суду Запорізької області.

За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, праце використовується різноробочим у будівельній бригаді, до праці ставиться задовільно, поставлені перед ним завдання виконує не завжди вчасно та якісно через особисту не організованість. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання..

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної та наркотичної залежності».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Рішенням комісії установи від 23.01.2018 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

12.11.2018