В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2742/18

Провадження № 1-кп/348/187/19

18 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000804 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , а зареєстрованого в АДРЕСА_2 , із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_9 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

07.10.2018 приблизно о 23,50 год., у темну пору доби, при вуличному освітленні, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Fiat Punto, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево - Львів, що по вул, 16-го Липня у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області в напрямку м. Львів. У салоні автомобіля Fiat Punto на передньому пасажирському сидінні перебував пасажир ОСОБА_6 , а на задньому - пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . В цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі рухався автобус марки Mercedes-Benz 313 CDІ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 . Дана ділянка дороги для двох напрямків руху має по одній смузі для руху в кожному напрямку, протилежні потоки транспорту поділені дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України.

Рухаючись по заокругленій ділянці дороги у ліву сторону, зі швидкістю приблизно 100 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму швидкість для даної ділянки дороги - 50 км/год., водій ОСОБА_4 в порушення п.1.2., п.2.3. б), п.10.1., п.12.1., п.12.4., розділ 34 Дорожня розмітка п.1.1., проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1, та виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автобусом марки Mercedes-Benz 313 CDІ, під керуванням водія ОСОБА_13 .

В результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої:

пасажир автомобіля Fiat Punto ОСОБА_6 помер від закритої травми живота з розривом печінки та гострою крововтратою, що і було безпосередньою причиною смерті;

пасажирка автомобіля Fiat Punto ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з множинними двобічними переломами ребер, гемопневматораксом та колобуванням легень, з приводу чого було проведена операція (дренаж за Бюлау), закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеню, закритої травми грудного відділу хребта у вигляді переломів поперечних відростків тіл З-6-го грудних хребців без порушення функції спинного мозку, закритої травми газового кільця у вигляді перелому гілок сідничної кістки справа та розрив лонного з`єднання, саден обличчя та інфікованої гематоми обличчя зліва, з приводу чого була проведена операція (розкриття абсцесу та дренування). Вказані тілесні ушкодження у своїй сукупності призвели до виникнення травматичного шоку важкого ступеня та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння;

пасажирка автомобіля Fiat Punto ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозково-лицевої травми у вигляді перелому основи черепа, кісток лицевого черепа та забою головного мозку легкого ступеня, а також саден синців та ран лицевої частини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння; закритого травматичного перелому правої стегнової кістки з приводу чого була проведена операція: «МОС ІБС правого стегна», які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я;

пасажир автомобіля Fiat Punto ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки, з приводу чого 10.10.2018 р. була проведена операція; «ІБС МОС лівої променевої кістки пластиною», закритий травматичний перелом обох кісток лівої гомілки, з приводу чого була проведена операція 10.10.2018р.: «МОС лівої в/гомілкової кістки», закрита травма грудного відділу хребта у вигляді перелому остистих відростків 8-12 хребців та травматичного перелому поперечних відростків 8-10 хребців та 12 хребців без порушення функції спинного мозку, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та дав суду показання про те, що він проживає в смт. Делятин Надвірнянського району разом зі своєю родиною. Ще під час навчання в школі він отримав в 2016 році права водія і з вересня 2018 року керує автомобілем Fiat Punto

Стосовно події 08 жовтня 2018 року пояснив наступне. Того дня він зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які попросили його підвести їх з дівчатами в м.Яремче, на що він погодився. Приблизно о 23.50 год. він на автомобілі "Fiat Punto" разом з ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, а також з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які знаходилися на задньому сидінні, вирушили в напрямку м.Яремче. Однак на прохання хлопців вони заїхали ще на АЗС "ВОК", яка розташована при виїзді з смт.Делятин Надвірнянського району, щоб зробити покупки. Оскільки всього необхідно на АЗС не було, його попросили повернутися в смт.Делятин в магазин "Гостинни дім", на що він погодився і розвернувши, поїхав в заданому напрямку. Рухався він зі швидкістю більше 60 км/год., однак якою точно, не може сказати. Коли він проїжджав по заокругленій ділянці дороги у ліву сторону по напрямку свого руху, він не справився з керуванням, так як його засліпило світло фар зустрічної машини, та виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з мікроавтобусом марки Mercedes-Benz, яким керував водій ОСОБА_13 . В результаті відбулося зіткнення автомобілів, наслідком якого стала смерть його друга ОСОБА_6 , а решта пасажирів отримали різного ступеню тілесні ушкодження. Всі витрати на лікування потерпілим він відшкодував, просив вибачення за скоєне, йому надзвичайно прикро за те, що трапилася трагедія. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне та запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви, в яких просять розглядати дане кримінальне провадження без їх участі. В заяві вказали, що будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого не мають, та просять призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_9 , кваліфіковані вірно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. із послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктом 5 судам рекомендовано мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Тому при призначенні покарання ОСОБА_16 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких необережних злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є молодою людиною, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілих, які претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немають і настоюють на несуворій мірі покарання.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_4 не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував матеріальну та моральну шкоду та судові витрати .

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено .

Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих щодо покарання не пов"язаного з реальним позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді позбавлення волі. Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та порушенням ОСОБА_4 ПДР України.

Крім того, є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України і з врахуванням всіх обставин справи та особи винного суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 2 роки 6 місяців, з покладенням на нього обов"язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке основне покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 5148,00 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз № 4.2-731/18, № 4.2-732/18, № 4.2-733/18, № 4.2-730/18, № 4.2-868/18 ОСОБА_4 відшкодовано в добровільному порядку (а.с.78-82)

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки 6 місяців.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль марки «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автобус марки «Mercedes-Benz 313 CDІ», які знаходяться на зберіганні на території Надвірнянського ВП ГУНП, - повернути власникам; подушки безпеки, вилучені з автомобіля марки «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області також повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1