Справа № 521/1702/19
Номер провадження:1-кс/521/1297/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській областіу кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0004310 від 15.12.2018 року, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не офіційно працюючого на будівельних майданчиках в м. Одесі, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 26.04.2016 року Київським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки,підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого вбачається, що 15.12.2018 року о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись на вул. Академіка Філатова, 55, біля магазину «Мобільний АС», обрав об`єктом злочинного посягання майно, яка знаходилось у вказаному магазині.

Діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до вказаного магазину, де пошкодив ролет, після чого за допомогою каміння, яке він взяв в свою праву руку, розбив скло вітрини магазину та проник всередину.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у вказаному приміщенні викрав з вітрини магазину майно, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI nova lite 2017 SIA-L22», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3899 гривень, мобільний телефон марки «HUAWEI P Smart+», передня панель якого чорного кольору, задня панель фіолетово-блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 7999 гривень, мобільний телефон «HUAWEI Y6 2018 (ATU-L21) DualSim Black», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 вартістю 3999 гривень, мобільний телефон «NOKIA TA-1047 DS», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ2: НОМЕР_8 вартістю 1999 гривень, які поклав до кишені власної куртки.

Заволодівши вище вказаним майном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 17 896 гривень.

За даним фактом Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2018 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0004310.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України. 29.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що останній скоїв тяжкий злочин, а також у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник-адвокат в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що ризиків передбачених ст. 177 КПК України не має. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням того факту, що ОСОБА_5 самостійно з`являється до слідчого і до суду, постійно мешкає в м. Одесі, повністю визнає свою вину.
Підозрюваний підтримав думку адвоката та також просив не обирати йому найбільш суворий запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, слідчого та адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В судовому засіданні він повністю визнав обставини скоєного кримінального правопорушення. На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вказані у клопотанні ризики на думку слідчого судді не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами.

Так, прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або вчинити новий злочин. ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування, на першу вимогу з`являвся на виклики до слідчого. В судове засідання для розгляду клопотання прибув самостійно на першу вимогу. Окрім того, з моменту скоєння злочину, 15.12.2018 року до пред`явлення підозри 29.01.2019 року пройшло майже півтори місяці. За цей час ОСОБА_5 не тільки не переховувався від слідства, але й не здійснив жодних дій направлених щодо впливу на потерпілого та свідків по провадженню.

Окрім того, викликають обґрунтовані сумніви дії органу досудового розслідування, який повідомив про підозру ОСОБА_5 лише через півтори місці після події правопорушення, хоча особистість підозрюваного була встановлена 25 грудня 2018 року.

Щодо особистості підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 народився в м. Одесі, зареєстрований та проживає тривалий час в м. Одесі, раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності. Не офіційно працює на будівельних майданчиках в м. Одесі. Вказане правопорушення сталося виключно в зв`язку з бідністю та відсутністю належного виховання. В теперішній час він бажає повністю відшкодувати завдану шкоду. Частково шкода відшкодована.

Приймаючи рішення щодо застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також думку слідчого, яка на прямі питання судді повідомила, що підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу є виключно неодноразове притягнення особи до кримінальної відповідальності та відсутність постійної офіційної роботи.

Викладені обставини, свідчать про механічно складене клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу, тільки в зв`язку з тяжкістю кваліфікації дій підозрюваного та неодноразовим притягнення до кримінальної відповідальності. Будь-яких доказів ризиків, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваного в судовому засіданні не встановлено та прокурор не надано. Відповідно прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 94 Рішення ЄСПЛ у справі «Пирузян проти Вірменії» скарга № 33376/07 Постанова від 26.06.2012 року, не викликає сумнівів, що особа має бути звільнена, якщо держава не може продемонструвати, що існують вагомі підстави залишити особу під вартою: 1)небезпека втечі; 2)тиск на свідків; 3)запобігання вчиненню злочину; 4)підтримка громадського порядку.

Відповідно до п. 95 вказаного рішення ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.

Відповідно до п. 44 Рішення ЄСПЛ у справі «Мюллер проти Франції», суд зазначив, щодо ризику повторного вчинення злочину, то посилання на минуле особи не може бути достатнім для виправдання відмови у задоволенні клопотання про звільнення.

З доводів прокурора та слідчого можливо зрозуміти, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в їх розумінні є фактично покаранням, яке особа повинна понести за свої незаконні дії вже сьогодні. Але є очевидним, що будь-які вказані доводи є порушенням презумпції невинуватості особи.

Так у рішенні у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

У рішенні ЄСПЛ у справі Москаленко проти України № 50264/08 від 17.04.2014 року, п. 36 Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою. Пункт 37 вказаного Рішення зазначає, щодо ризику того, що заявник переховуватиметься від слідства і суду та примушуватиме свідків давати неправдиві показання Суд зазначає, що у своїх рішеннях про тримання заявника під вартою чи продовження тримання під вартою, органи державної влади не вказали жодних конкретних причин, на підставі яких вони дійшли такого висновку.

Таким чином, є очевидним, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати не тільки обставинам вказаного кримінального провадження але й загальним засадам справедливості та розумності по відношенню до підозрюваної особи. Можливий в подальшому суворий вирок по відношенню до ОСОБА_5 жодним чином не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи відсутність доказів ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду підозрюваного, незаконного впливу на потерпілого та свідків, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, а також враховуючи викладені в ухвалі обставини, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу не має.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби, а також з покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків, який на думку слідчого судді буде достатній для належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим (за вказане кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років), вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (тривалий час зареєстрований та проживає в м. Одесі), майновий стан підозрюваного (не офіційно працює будівельником).

Слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховує обставини викладені підозрюваним, щодо обставин правопорушення, поведінку підозрюваного, його особистість.

Керуючись ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора , слідчого судді або суду

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м.Одеса/, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4)утримуватись від особистого спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 29.01.2019 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 30.03.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1