У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000015, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що висновки суду є помилковими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а ухвала постановлена з істотними порушеннями, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню.
З посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, вказує на те, що обвинувальний акт повинен містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Однак, у випадку, коли потерпілим є юридична особа, то вказати анкетні дані, передбачені КПК України є неможливим, оскільки перелік анкетних даних потерпілого є вичерпним.
Разом з тим, вказує, що КПК України не передбачає обов`язкового зазначення в обвинувальному акті анкетних даних представника потерпілого, який, з урахуванням положень ст. ст. 55, 58 КПК України, є самостійним учасником кримінального провадження, хоча і користується правами потерпілого, а тому не зазначення в обвинувальному акті детальних реквізитів юридичної особи, яка є потерпілим, та анкетних даних її представника не є прямим порушенням вимог ст. 291 КПК України.
Звертає увагу на те, що в ході судового провадження суд не позбавлений права, за потреби, визнати певну юридичну особу потерпілою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

14.06.2017 р. до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
Дослідивши обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору, з огляду на те, що він не містить посилань на анкетні дані потерпілих, але містяться відомості про те, що діями ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму, яка більше ніж в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що належить ДП «Таврійське», спричинивши тяжкі наслідки державі на вказану суму, а тому обвинувальний акт в даній частині є суперечливим та таким, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Зазначений перелік вимог до обвинувального акту є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд першої інстанції, при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту, свої висновки належним чином не вмотивував та прийшов до передчасного рішення про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000015 від 08.04.2014 р., такий містить усі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема, у даному обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання та інші відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Повернення обвинувального акту з підстав, не передбачених ст. 291 КПК України не допускається та призводить до порушення розумних строків.

Роблячи аналіз фактичним обставинам кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, формулюванню обвинувачення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, на стадії підготовчого судового засідання, суд першої інстанції явно вийшов за межі питань, передбачених ст. 314 КПК України, чим фактично надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, чим на думку апеляційного суду істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та принципи диспозитивності та змагальності сторін.
Зазначені судом першої інстанції формальні недоліки не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання встановлюються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.

Отже, на думку апеляційного суду, повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги і в цій частині є обґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09. 2010, «Юртаєв проти України» від 31.01. 2006 та інші).

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000015, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3