Справа № 344/796/19
Провадження № 1-кс/344/591/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 21.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004545 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вказаному вище провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2018 за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 29 магазин «Діадема», представник ОСОБА_4 який діяв на підставі договору про надання правової допомоги та представляє інтереси ОСОБА_5 власника нежитлового приміщення яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виявив в приміщенні невідомих осіб, які здійснюють в приміщенні підприємницьку діяльність, в той же час ОСОБА_5 зазначене нежитлове приміщення не передавала в користування будь-яким фізичним чи юридичним особам. На прохання представника надати документи на підставі яких зазначені особи знаходяться в приміщенні особи відмовились. При цьому створюються перешкоди в законному праві власника користуватись власним приміщенням.

Слідчий вказує в клопотанні, що 04.01.2019 проведено огляд вказаного нежитлового приміщення яке розташоване за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 29 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Крім того, слідчий зазначає, що 04.01.2019 із клопотанням про накладення арешту нежитлового приміщення яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні № 0004545 від 21.12.2018 звернувся представник власника вище вказаного майна ОСОБА_6 який діє на підставі довіреності № ННМ 144628. Вказане нежитлове приміщення 08.01.2019 було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з посиланням на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд даного клопотання проводиться без виклику володільця майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі є предметом кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: нежитлове приміщення магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зазначений в плані літерою «А», загальна площа 170,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження та розпорядження ним.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1