Справа №212/1829/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000588 внесене до ЄРДР 27.02.2018р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста П`ятихатки, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, судимого: 23 квітня 2018 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2018 року приблизно о 13.10 годині, ОСОБА_4 перебуваючи біля магазину «Взуття», розташованого по вулиці Ватутіна, 22 в Покровському районі м.Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав у руках свій мобільний телефон марки «BRAVIS TREND» IMEI № 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 чорного кольору. Коли потерпілий поклав у свою кишеню джинсів, мобільний телефон марки «BRAVIS TREND», то у ОСОБА_6 в цей момент виник намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і обернення його на свою користь. Під час спілкування ОСОБА_6 схопив за куртку неповнолітнього ОСОБА_5 та всупереч волі потерпілого повів у парк «44-го кварталу» в Покровському районі м.Кривого Рогу.

Того ж дня, ОСОБА_6 близько о 13.20 годині, перебуваючи у парку «44-го кварталу», розташованого по вулиці Мусоргського, в Покровському району м.Кривого Рогу, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи корисливу мету, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в усній погрозі нанесення тілесних ушкоджень, шляхом ривку витягнув з кишені джинсів неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон марки «BRAVIS TREND» IMEI № 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ № НОМЕР_3 , чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №7 від 07.03.2018р. становить 405 гривень, який належить неповнолітньому ОСОБА_5 , при цьому на зауваження потерпілого щодо припинення протиправних дій не реагував.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 405 гривень.

Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини події злочину, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також, судом роз`яснено прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.

Дослідивши обставини справи, спираючись при цьому на приписи ст.94 КПК України, суд вважає доказаною вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, за правильно визначеною органом досудового розслідування правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно. Досліджені у судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, у своєму взаємозв`язку прямо підтверджують обставини по цій справі, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і містять достатні дані для встановлення істини у кримінальному провадженні, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

При призначенні покарання, суд керується ст.ст.50,65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обвинувачений не був зайнятий суспільно-корисною працею, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_4 , а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

При цьому суд вважає за можливе застосувати метод економії кримінальної репресії поєднаний з принципом індивідуалізації покарання, які закріплені в основних міжнародних документах з прав людини - у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згоду на виконання яких підтвердила своєю політичною волею держава Україна, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України - є частиною національного законодавства України.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, враховуючи відсутність значущих негативних наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілій стороні (матеріальних претензій від останнього до суду не надходило), положень ст.75 КК України, також беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без реального відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України.

Враховуючи, що злочин обвинувачений вчинив до ухвалення попереднього вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, яким ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, суд призначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з зарахуванням покарання за попереднім вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обраний на досудовому слідстві ОСОБА_4 у виді домашнього арешту на момент ухвалення вироку втратив силу.

По справі проведена судова товарознавча експертиза № 7 від 07.03.2018р. судовим експертом ОСОБА_7 витрати за яку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 60, 65, 66, 67, 70, 75,76, 186 КК України, ст.ст.367, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання визначити, - з урахуванням попереднього вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, яким винного засуджено за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, - за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 роки.

У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «BRAVIS TREND» IMEI № 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 чорного кольору, який зберігається під розпискою ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1