Справа № 404/4952/18
Номер провадження 1-кс/404/2061/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0006201, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 28.11.2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.05.2018 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням у вказаному кримінальному провадженні, яке погоджено прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 18.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи по вул. Беляєва, 17 у м.Кропивницькому, взявши під приводом дзвінка у потерпілого ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон «Nokia С2-01», повторно відкрито викрав мобільний телефон, відштовхнувши руками потерпілого, який впав на землю. З викраденим ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 200 грн.

Під час досудового розслідування як зазначено у протоколі затримання 24.07.2018 року фактично о 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, встановлено, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, яка підтримала внесене клопотання, захисника та підозрюваного ОСОБА_5 , які просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, при цьому заперечували факт вчинення підозрюваним вказаного правопорушення, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, згідно з якими матеріали клопотання: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; заява та протоколи допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду місця події від 17.07.2018 року, рапорт, протокол пред`явлення особи для впізнання, заява ОСОБА_5 від 24.07.2018 року, а також інші документи, долучені до клопотання (а.с.3-29) - містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні раніше зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки у них наявні відомості, які вказують на те, що підозрюваний, якого впізнав потерпілий, може бути причетний до вчинення злочину за обставин, на які вказує потерпілий, про які зазначено в повідомленні про підозру.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Таким чином вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року Європейський суду з прав людини вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя не бере до уваги твердження сторони захисту щодо не доведення стороною обвинувачення під час розгляду клопотання обґрунтованості висунутої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовані дослідженими доказами. При цьому, доводи підозрюваного та показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час розгляду клопотання щодо правомірності отримання ОСОБА_5 телефону від потерпілого мають бути перевірені під час досудового розслідування та оцінені у сукупності з іншими доказами відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор має довести перед слідчим суддею наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ст.194 КПК України).

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 не одружений, немає офіційної роботи, раніше судимий, що вказує про наявність ризику, згідно з яким він може вчинити інше кримінальне правопорушення та підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Проте, як встановлено у судовому засіданні та враховується слідчим суддею при вирішенні клопотання згідно із ст.178 КПК України ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м.Кропивницькому.

Також, встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, про скоєння якого зазначено 17.07.2018 року до моменту затримання ОСОБА_5 пройшло 7 діб, оскільки згідно з протоколом підозрюваного затримано 24.07.2018 року.

Натомість уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, передбачених ч.1 ст.208 КПК України.

Як встановлено під час розгляду клопотання відповідні підстави, передбачені ч.1 ст.208 КПК України під час затримання ОСОБА_5 були відсутні, оскільки його затримали на 7 добу після події, яка розглядається згідно з висунутою підозрою як кримінальне правопорушення, тобто ОСОБА_5 не затримувався під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події не вказували на те, що саме ОСОБА_5 щойно вчинив злочин.

Відповідно слідчий суддя приходить до висновку, що затримання ОСОБА_5 з посиланням слідчим на підстави, передбачені ст.208 КПК України, не відповідало вказаним нормам закону, тобто було незаконним.

Натомість протягом тижня після 17.07.2018 року будь-які відомості про те, що ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування, намагався вчинити вплив на свідків або потерпілого, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та з`ясуванню істини не встановлено.

Також у клопотанні слідчого не зазначено жодного доказу або посилання на нього, або хоча б мотиву, з яких сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, крім тяжкості повідомленої підозри.

За фактичними обставинами кримінального провадження, дослідженими слідчим суддею, встановлено, що стверджується про заподіяння потерпілому збитків в сумі 200 грн., які складають вартість викраденого телефону, який на даний час перебуває в розпорядженні органів досудового розслідування. На даний час потерпілий неодноразово допитаний органом досудового розслідування та із ним проведено впізнання підозрюваного.

Зважаючи на викладені обставини, згідно з якими підозрюваний, який має постійне місце проживання у м. Кропивницькому, де перебував фактично до дня затримання поліцейськими, зазначені в клопотання ризики щодо переховування підозрюваного від слідства або суду, або впливу на потерпілого чи то свідків, є не переконливими.

З огляду на викладені обставини, незаконність затримання ОСОБА_5 , а також дані про його особу, згідно з якими він має постійне місце проживання у м.Кропивницькому, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання раніше вказаному ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж найсуворішій, який пропонує застосувати сторона обвинувачення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із вимогами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.

Отже, прокурором не доведено, що запобігання вказаним ризикам у клопотанні неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні за переконанням слідчого судді єдиним ризиком, який доведено, є можливість продовження підозрюваним ОСОБА_5 злочинної діяльності та вчинення інших подібних кримінальних правопорушень для свого матеріального забезпечення, оскільки він не працює та обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та вважає доцільним застосувати до нього в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло, поклавши на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

При цьому, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах двохмісячних строків досудового розслідування, які завершуються відповідно 24.09.2018 року, із врахування того, що ОСОБА_5 затримано 24.07.2018 року та цього ж дня йому повідомлено про підозру.

За викладених обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто з 26.07.2018 року по 24.09.2018 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою місця проживання по АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити до 24.09.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 до 24.09.2018 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а також для контролю за виконанням - слідчому та прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло по АДРЕСА_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Кіровського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1