У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0008764 від 21 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: кабелю чорного кольору довжиною 57,8 м; металевого предмету з дерев`яною рукояткою зовні схожий на «пилку»; автомобіля марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 з ключем.
Клопотання мотивовано тим, що 21 вересня 2018 року приблизно о 15 год 00 хв за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 24, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, проникли до каналізаційного люку, звідки таємно викрали з кабель ТПП, що належить ПАТ «Укртелеком» та в подальшому вказаний кабель помістили до багажного відділення автомобіля марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 , який був розташований за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 24.
Безпосередньо після вчинення злочину працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 24, було затримано ОСОБА_6 та ОСОБА_7
21 вересня 2018 року в період часу з 18 год 39 хв по 18 год 50 хв, в присутності двох запрошених понятих, проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою м. Київ, вул. Курнатовського, 24. Під час обшуку виявлено та в подальшому вилучено: кабель чорного кольору довжиною 57,8 м, металевий предмет з дерев`яною рукояткою зовні схожий на «пилку», автомобіль марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 з ключем від автомобіля.
Зазначені речі постановою слідчого від 22 вересня 2018 року визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0008764 від 21 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
21 вересня 2018 року слідчим СОГ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в період часу з 18 год 39 хв по 18 год 50 хв, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у присутності двох понятих, проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 24, під час якого виявлено та вилучено кабель чорного кольору довжиною 57,8 м, металевий предмет з дерев`яною рукояткою зовні схожий на «пилку», автомобіль марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 з ключем.
Постановою слідчого від 22 вересня 2018 року вилучені речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що кабель чорного кольору довжиною 57,8 м та металевий предмет з дерев`яною рукояткою зовні схожий на «пилку», які були вилучені під час обшуку 21 вересня 2018 року автомобіля марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 є тимчасово вилученим майном, а тому, з урахуванням наведених слідчим підстав, на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Форд Скорпіо», д/н НОМЕР_1 належать ОСОБА_8 , який згідно клопотання та доданих до нього матеріалів, не має жодного відношення до даного кримінального провадження.
Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кабель чорного кольору довжиною 57,8 м та металевий предмет з дерев`яною рукояткою зовні схожий на «пилку».

В іншій частині клопотання - відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1