Справа № 602/828/18
Провадження № 1-кп/602/122/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000155, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженої, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, -
в с т а н о в и в :

18 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулася в Лановецьке ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільські області з письмовою заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Тоді ж їй було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. В подальшому, цього ж дня о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м. Ланівці, вулиця Волинська, 7, запропоновано надати покази з приводу обставин вчинення щодо неї кримінального правопорушення. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве показання, поєднане із обвинуваченням у тяжкому злочині. Реалізовуючи свій злочинний умисел, 18 травня 2018 року о 12 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , під час допиту її як потерпілої у кримінальному провадженні №0000122 від 18.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, діючи з прямим умислом, будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, усвідомлюючи характер своїх свідчень, які мають значення для повного, об`єктивного та всебічного розслідування у кримінальному провадженні, умисно надала завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені тяжкого злочину, а саме, про те, що ОСОБА_6 17 травня 2018 року близько 22 години 00 хвилин, під час словесної суперечки між ними, ніби-то вчинив відносно неї грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилось у здавленні ОСОБА_6 її шиї та нанесення ударів у різні частини тіла, знаючи при цьому, що насильство відносно неї ОСОБА_6 не застосовував, вказаний нею злочин не вчиняв. Продовжуючи свої злочинні дії об`єднанні єдиним злочинним умислом, 18 травня 2018 року о 14 годині 33 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, розташованому по вул. Волинська, 7 в м. Ланівці Тернопільської області, діючи з прямим умислом, під час проведення із нею слідчого експерименту у кримінальному провадженні №0000122 від
18.05.2018року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, усвідомлюючи характер своїх свідчень, які мають значення для повного, об`єктивного та всебічного розслідування у кримінальному провадженні, умисно надала завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені тяжкого злочину, а саме про відкрите викрадення ним її майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у здавленні ОСОБА_6 її шиї та нанесення ударів у різні частини тіла, знаючи при цьому, що насильство відносно неї не застосовувалось, а також продемонструвала за допомогою статиста як саме ОСОБА_6 ніби-то здавлював її шию, як саме та куди наносив умисні удари, та як долаючи її опір, силоміць, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном, тобто надала відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які не відповідають істині, оскільки вказаних злочинних дій ОСОБА_6 не вчиняв.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.384 КК України завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

30 серпня 2018 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000155 з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури, за адресою м.Ланівці, вул.Незалежності, 34 Тернопільської області, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст.384 КК України, обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст.384 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, отримана згода обвинуваченої на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена ОСОБА_4 не заперечила проти затвердження угоди. Прокурор та обвинувачена просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та те, що кримінальним правопорушенням збитків не завдано. Вказані обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, а тому її дії кваліфікує за ч.2 ст.384 КК України, за якою належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 серпня 2018 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1