Справа №150/423/18
Провадження по справі №1-кс/150/125/18
УХВАЛА

06 липня 2018 року с. Мазурівка

Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В обґрунтування клопотання старшим слідчим зазначено, що 03.07.2018 в період часу з 12:00 до 13:00 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в гостях в домоволодінні належному ОСОБА_6 , між гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, виникла сварка, під час якої вони ображали один одного нецензурними словами. Після цього ОСОБА_5 , вставши з-за столу відправився відпочивати в літню кухню домоволодіння, куди й згодом прийшов ОСОБА_7 з метою вияснення подальших стосунків між ними. В ході виниклого конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із прикладенням значної фізичної сили, взявши до рук на столі в кімнаті кухонний ніж, наніс удар ОСОБА_7 в область черевної порожнини, в результаті чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Згідно довідки Могилів Подільської ОЛІЛ від 03.07.2018 у ОСОБА_7 заключний діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини, наскрізна рана лівої частини печінки, внутрішньо-черевна кровотеча. Як зазначає автор клопотання, на разі наявні ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки його місце народження с. Широке Олексіївського району Білгородської області Російської Федерації; знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, оскільки на даний час знаряддя, яким заподіяно тілесні ушкодження потерпілому точно не встановлено, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілого та свідків в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки зі свідками перебуває у дружніх відносинах та може здійснювати на них вплив з метою зміни показів чи навіть відмови від показів. Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з урахуванням відсутності обґрунтованості ризиків , передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника та просить застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Пояснив, що через невеликий проміжок часу особисто зателефонував до поліції та повідомив про вчинений ним злочин, місце свого знаходження, знаряддя вчинення злочину та про місце знаходження такого знаряддя ножа. Окрім того, суду повідомив, що Російська Федерація є лише місцем його народження, усе своє свідоме життя підозрюваний разом із сім`єю проживав на території Володіївецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для цієї стадії розслідування підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також спотворити, знищити знаряддя вчинення злочину, так як точного знаряддя досудовим розслідуванням ще не встановлено.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя не вважає народження підозрюваного на території Російської Федерації підставою вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як усе своє свідоме життя підозрюваний разом із батьками проживав на території Володіївецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, доказів хоча б одноразового перетину ОСОБА_5 кордону між Україною та Російською Федерацією органом досудового розслідування суду надано не було. Також, суд не враховує й зазначений органом досудового розслідування ризик знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, адже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 через невеликий проміжок часу сам зателефонував до поліції та повідомив про місце свого знаходження, про знаряддя вчинення злочину, та місце знаходження такого знаряддя.
При цьому, суд вважає за можливе переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду з огляду на покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, який відноситься до тяжких злочинів.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК.
Водночас, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, які приведені у клопотанні слідчого та особі підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Зокрема, ці ризики фактично мають мінімізований ступінь їх здійснення, а у клопотанні слідчого не міститься переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тобто слідчим не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування відносно більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України. За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що в свою чергу унеможливить також й ризик незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, адже унеможливить спілкування підозрюваного із сторонніми особами.
Керуючись ст.ст. 176-179, 180, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке, Олексіївського району Білгородської області Російської Федерації, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в с. Володіївці Чернівецького району та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покласти на нього такі обов`язки:
- цілодобово не залишати місце свого проживання, що по АДРЕСА_2 ;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- утримуватися від спілкування зі свідками інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення;
- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії даної ухвали встановити шістдесят діб, по 04 вересня 2018 року включно, але в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8