В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2018 Справа №607/12126/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000321 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*19.12.1996 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням строком на 2 роки;

*12.08.1997 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 140 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком від 19.12.1996 року та звільнено від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік;

*26.04.1999 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 140 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

*23.02.2001 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 144 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

*21.12.2006 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ст. 76 п.2, п.3, п.4 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

*14.01.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

*05.02.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.06.2015 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2018 року у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 03.02.2018 року близько 01 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно викрав із стола, що знаходився у приміщенні кімнати вказаної квартири мобільний телефон марки «Nokia Lumia 520» вартістю 600, 00 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 600, 00 гривень.

Окрім нього, 07.06.2018 року близько 23 год. 50 хв. у ОСОБА_3 , який перебував по вул. Б.Лепкого, 8 у м. Тернополі виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 07.06.2018 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно намагався викрасти велосипед марки «Azimut» біло - чорного кольору вартістю 1955, 00 грн., який належить ОСОБА_8 .

Однак, не виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив із причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході із підвального приміщення з викраденим велосипедом був затриманий жителями вищевказаного будинку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон та пізніше намагався викрасти із підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 велосипед. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану шкоду потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що шкоду, завдану злочином, йому повністю відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має, просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який негативно характеризується за місцем проживання, є судимий, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого та просить його суворо не карати, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, завданої злочинами. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити останньому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 зарахувати термін його затримання, а саме з 08.06.2018 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 09 листопада 2018 року.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-464/18 від 22.06.2018 року в сумі 572 грн., за проведення судової трасологічної експертизи (дактилоскопічні дослідження) від 20.06.2018 року №1.4-507/18 у сумі 1001 грн., а також витрати на проведення дактилоскопічної експертизи від 06.03.2018 року №1.4-211/18 у сумі 1716 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

*за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

*за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 08 червня 2018 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 09 листопада 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 6-464/18 від 22.06.2018 року в сумі 572 грн., витрати за проведення судової трасологічної експертизи (дактилоскопічні дослідження) від 20.06.2018 року №1.4-507/18 у сумі 1001 грн., а також вартість проведення дактилоскопічної експертизи від 06.03.2018 року №1.4-211/18 у сумі 1716 грн. в дохід держави.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1