печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора ГСУ Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №0003059 від 26.09.2017, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

13.03.2018 ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора ГСУ Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №0003059 від 26.09.2017, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2018 та зобов`язання слідчого та прокурора ГС Генеральної прокуратури України повернути ОСОБА_3 все вилучене під час обшуку майно та документи, згідно переліку, вказаного в описі №1 до протоколу обшуку від 06.03.2018, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 06.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2018, якою надано дозвіл на проведення обшуку було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 . Під час проведення вказаного обшуку було вилучено майно, яке не стосується вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та є її власністю як результат адвокатської діяльності. 15.03.2018 ОСОБА_3 через канцелярію Генеральної прокуратури України подано клопотання про повернення їй вилученого під час обшуку тимчасово вилученого майна, проте останнє залишилося не виконаним. Також, звернула увагу, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва 12.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час обшуку за вказаною адресою у кримінальному провадженні №0003059. Оскільки вилучене майно є тимчасово вилученим, ОСОБА_3 вважає тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто їй.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчим суддею визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 .

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання з розгляду скарги не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся слідчим суддею у відповідності до ст. 135 КПК України.

За вказаних обставин, та на підставі ч.3 ст.306 КПКК України слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, яка подала скаргу та представника ГПУ.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, - за скаргою володільця тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2018, надано дозвіл слідчим слідчої групи, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003059 від 26.09.2017 на проведення обшуку за адресою проживання адвоката ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 3585 від 25.12.2008, видано Київською міською КДКА ), а саме: АДРЕСА_1 , власником якого, відповідно до відомостей про право власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, є ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме відшукання та вилучення: документів, що свідчать про будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , документи, що свідчать про отримання доходу від продажу фізичним особам майнових та інших прав на квартири, що будуються, чорнові записи, електронні носії інформації, печатки, чорнові записи, листування, договори купівлі-продажу квартир, нежитлових приміщень, земельних ділянок, попередні договори купівлі-продажу квартир, нежитлових приміщень, земельних ділянок.

Як вбачається з копії протоколу обшуку від 06.03.2018 під час проведення обшуку на підставі вказаної ухвали слідчого судді, було виявлено та вилучено документи відносно ОСОБА_4 , перелік яких перелічений в описі речей і документів від 06.03.2018.

Разом із тим, матеріали скарги не містять опис речей і документів, вилучених під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2018, що виключає можливість перевірити слідчому судді наявність вилученого майна під час проведення обшуку 06.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2018 та відповідно встановити чи є це майно тимчасово вилученим відповідно до ч.7 ст.236 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

При цьому, зазначаю, що у разі надання вказаного опису речей і документів, вилучених під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2018, особа, яка подала дану скаргу, має право повторно звернутися з даною скаргою до суду.

Крім того, вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого та прокурора Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №0003059 від 26.09.2017 щодо неповернення тимчасово вилученого майна задоволенню також не підлягають, оскільки виходячи зі змісту ч. 2. ст. 307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора.

На підставі та керуючись ст.169, ч.5 ст.171, ч.6 ст.173, ч.7 ст.236, ст.ст.303, 307, 309, ст.372, ч.2 ст.376, ст.532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора ГСУ Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №0003059 від 26.09.2017, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,- відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1