Справа № 314/3894/18
Провадження № 1-в/314/1207/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:
1.16.09.2001 року за ст.ст. 140 ч.3, 17, 140 ч.3, 42, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки.

2.02.08.2012 року за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік, 11.12.2013 року знятий з обліку після відбуття терміну.

3.25.03.2015 року за ст. ст. 185 ч.2, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік.

4.04.11.2015 року за ст. ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 30.05.2017 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Біляївського районного суду від 04.11.2015 року і остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати термін попереднього ув`язнення з 25.04.2017 року до вступу вироку в законну силу (03.07.2017 року).

Початок строку: 25.04.2017 року Кінець строку: 17.09.2019 року

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покаранняна строк який залишився.

Представник адміністрації установи не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор клопотання підтримав і вважає, що клопотання належить задовольнити, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З поданих до суду матеріалів особової справи, а також наданої адміністрацією установи характеристики, вбачається, що засуджений з 06.12.2017 року перебуває на лікуванні у спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 3 заохочення правами начальника колонії. На виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку із хворобою на туберкульоз. У взаємовідносинах з засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом.

Залучався до робіт з благоустрою колонії у відповідності до ст.118 п.5 КВК України.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та заслухавши думку прокурора про відсутність з його боку заперечень, щодо задоволення клопотання, вважає що воно підлягає задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно достроково.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого «Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому згідно вироку від 30.05.2017 року Біляївського районного суду Одеської області на не відбутий строк, що складає 11 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

03.10.2018