печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тел. 280-26-03) про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
03.05.2018 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Вказане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 за підозрою колишнього Міністра оборони України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, Указом Президента України від 24.12.2012 № 740/2012 ОСОБА_5 призначено Міністром оборони України.
У відповідності до наказу Міністра оборони України від 24.12.2012 № 881 ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків Міністра оборони України.
Пунктом 8 Положення про Міністерство оборони України, яке затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 № 406 (далі Положення), визначено, що Міністерство оборони України очолює Міністр, який, у відповідності до п. 10 Положення:
- здійснює керівництво його діяльністю;
- визначає стратегічні напрями роботи Міноборони України та шляхи виконання покладених на нього завдань, затверджує плани його роботи, звіти про їх виконання;
- у межах компетенції організовує та контролює виконання законів України, актів та доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України;
- погоджує структуру Генерального штабу Збройних Сил;
- підписує накази Міноборони України та дає обов`язкові до виконання державними службовцями, військовослужбовцями, іншими працівниками апарату Міноборони України доручення;
- скасовує повністю чи в окремій частині акти підпорядкованих Міністерства оборони України органів військового управління, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства України та актам Міністерство оборони України.
Отже, перебуваючи на посаді Міністра оборони України ОСОБА_5 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою.
Приблизно в період січня-березня 2010 року, ОСОБА_7 перебуваючи в невстановленому слідством місці, разом із особами із свого найближчого оточення вступили у злочинну змову щодо створення злочинної організації, метою якої було в першу чергу вжиття заходів до узурпації влади, тобто до організації та здійснення фактичного і незаконного підпорядкування особисто собі всіх гілок влади в державі, що забезпечило б виконання основної мети цієї організації - здійснення незаконного збагачення ОСОБА_7 та інших її членів.
При цьому ОСОБА_7 та інші члени цієї організації для забезпечення безперешкодного досягнення основних їх цілей, домовилися вчиняти як особисто, так і з залученням інших членів організації та інших осіб будь-які злочини, у тому числі злочини проти основ національної безпеки, проти виборчих, трудових прав та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, злочини проти життя і здоров`я людини, і, зокрема, здійснювати втручання у діяльність громадських, релігійних та інших організацій з метою отримання впливу на їх членів як майбутніх виборців; вчиняти незаконний вплив на опозиційні політичні сили та їх лідерів, що загрожують укріпленню влади ОСОБА_7 та інших керівників злочинної організації або можуть вплинути на виконання їх злочинних намірів і також організовувати у зв`язку з цим здійснення силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших акцій протесту громадян та вчиняти інші незаконні дії для збереження своєї влади.
Після цього, ОСОБА_7 та його співучасники розподілили між собою обов`язки, виробили та узгодили план, визначили способи заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників та упорядкування його структурних частин, щоб така організація та взаємодія учасників забезпечувала системне та масштабне зайняття злочинною діяльністю, тривале функціонування злочинної організації з використанням конституційно визначених легальних форм (державних та політичних інститутів).
При цьому, ОСОБА_7 та його спільники, визначили чітку структуру злочинної організації. Ієрархічність такої організації полягала у підпорядкованості усіх структурних підрозділів, усіх учасників злочинної організації лідеру ОСОБА_7 , в існуванні встановленого порядку керування таким злочинним об`єднанням, у визначенні та забезпеченості функціональних зв`язків усіх структурних елементів організації. Системно-структурна побудова злочинної організації включала наявність загального керівництва, вертикальних зв`язків між вищими та нижчими структурами об`єднання, загальновизнаного порядку стосунків і забезпечення дотримання їх учасниками злочинної організації.
Починаючи з лютого-березня 2010 року, ОСОБА_7 та члени очолюваної ним злочинної організації активно розпочали процес узурпації влади і зосередження всіх управлінських функцій у лідера цієї злочинної організації ОСОБА_7 . При цьому, особливість реалізації злочинної діяльності зазначеної злочинної організації була в тому, що її учасники вирішили діяти під виглядом начебто правомірної діяльності державних органів та з використанням їх можливостей.
З перших днів перебування на посаді Президента України, тобто з 25.02.2010 та протягом 2010-2011 років ОСОБА_7 , на виконання цілей очолюваної ним злочинної організації, організував системне проникнення її представників у всі державні структури з подальшим підпорядкуванням їх діяльності головній меті злочинної організації. Для цього, на найвищі державі посади стали призначатися особисто ОСОБА_7 чи з використанням впливу членів злочинного угруповання, іншими державними інституціями, найбільш віддані йому особи, які входили у верхівку керівництва злочинної організації, які у свою чергу призначали на посади у державні міністерства, відомства та організації відданих їм осіб. Ця злочинна організація мала широке структурне розгалуження - до її складу входило багато інших злочинних організацій та злочинних груп. Учасники цієї злочинної організації діяли практично у всіх державних сферах та регіонах країни (у Верховній Раді України, Кабінеті Міністрів України, в міністерствах та відомствах, правоохоронних органах, судовій системі, прокуратурі, органах безпеки, Збройних Силах України, місцевих державних адміністраціях та інших установах, організаціях і підприємствах).
При невстановлених органом досудового розслідування обставинах ОСОБА_5 вступив до злочинної організації, створеної Президентом України ОСОБА_7 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював факт існування такого об`єднання, його чітку ієрархію, мету створення, існування розподілу ролей між його членами та їх підпорядкування організатору ОСОБА_7 , та надав згоду на участь у вказаній злочинній організації і участь у злочинах, вчинюваних такою організацією.
Будучи призначеним Міністром оборони України ОСОБА_5 беззаперечно виконував вказівки ОСОБА_7 , спрямовані на втілення злочинного плану, розробленого організацією, щодо узурпації влади та вживав дії щодо повного і безапеляційного підпорядкування ОСОБА_7 Міністерства оборони України і Збройних Сил України, що забезпечувало виконання основної мети цієї організації здійснення незаконного збагачення ОСОБА_7 та інших її членів.
Приймаючи участь у злочинній організації, створеній ОСОБА_7 , ОСОБА_5 діючи з особистісних мотивів, намагаючись продемонструвати свою відданість «ідеалам» злочинної організації та особисто її керівнику ОСОБА_7 , приймав участь у злочинах, вчинюваних нею, при наступних обставинах.
Починаючи з 22.11.2013 на Майдані Незалежності у м. Київ розпочалися безстрокові виключно мирні збори громадян, які не погоджувалися з рішенням Президента та Уряду України про призупинення процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом та підтримували європейський вектор зовнішньої політики України.
У період з 24.01.2014 по 01.02.2014 ОСОБА_5 , будучи службовою особою - Міністром оборони України, перебуваючи у будівлі Міністерства оборони України за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, визначених п. 10 Положення, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, державним та громадським інтересам, що виразилося у створенні передумов для втягування Збройних Сил України у внутрішньополітичний конфлікт, який існував в Україні, та їх використання для обмеження прав і свобод громадян.
ОСОБА_5 розуміючи, що внутрішньополітичний конфлікт в Україні набирає розмаху, усвідомлюючи при цьому важливість Збройних Сил України, маючи на меті створити хибне уявлення у військовослужбовців Збройних Сил України та цивільного населення України про цілковиту і беззаперечну підтримку Президента України у будь-яких його діях, діючи в порушення вимог ст. 17 Конституції України, засад діяльності Збройних Сил України, визначених ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», функцій Міністерства оборони України, визначених ст. 10 Закону України «Про оборону України» та покладених на нього обов`язків, визначених п. 10 Положення, надав Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України генерал-полковнику ОСОБА_8 окреме доручення № 853/з від 24.01.2014 (з поміткою невідкладно) щодо проведення загальних зборів військовослужбовців (особового складу) військових частин, закладів та установ Збройних Сил України з метою обговорення ситуації, що склалася в державі. За результатами зборів передбачалася необхідність підготовки колективного звернення до Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України з метою вжиття заходів щодо стабілізації ситуації в Україні.
У свою чергу ОСОБА_8 доручив виконання даного доручення заступнику начальника Генерального штабу Збройних Сил України генерал- ОСОБА_9 , яким розроблено проект звернення військовослужбовців Збройних Сил України до Президента України.
У вказаному звернені зазначалося, що «Збройні Сили України призначені виключно для оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості» та те, що «в умовах загострення політичної кризи та протистояння в суспільстві особовий склад Збройних Сил України послідовно та чітко дотримується законів та Конституції України щодо невтручання у внутрішньополітичний конфлікт».
Зазначений текст звернення був погоджений ОСОБА_8 та наданий на погодження ОСОБА_5 , який його не погодив, зазначивши, що «Це не те!». ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 свій варіант звернення та наказав розіслати його до підрозділів Збройних Сил України.
Звернення, підготовлене ОСОБА_5 , серед іншого, містило наступні формулювання: «…Ситуація, що склалася сьогодні…потребує рішучих дій з боку керівництва держави. Необхідно негайно вжити дієвих заходів з метою врегулювання ситуації, наведення порядку в країні та громадського порозуміння. … Товаришу Верховний Головнокомандувачу Збройних Сил України! Просимо Вас вжити невідкладних заходів щодо стабілізації в країні, досягнення злагоди в суспільстві. Закликаємо Вас зупинити екстремізм, протиправні дії та не допустити розпалу громадянської війни і руйнування цілісності держави!».
27.01.2014 телеграмою № 335/38-т до військових частин, закладів та установ Збройних Сил України з Генерального штабу Збройних Сил України направлено текст звернення військовослужбовців Збройних Сил України до Президента України Верховного Головнокомандувача, який було розроблено ОСОБА_5 , з вимогою провести 28.01.2014 його обговорення на загальних зборах та доповісти про результати до 15 год. 29.01.2014.
На виконання вказаної телеграми у військових частинах, закладах та установах Збройних Сил України проведені загальні збори військовослужбовців, на яких обговорено вищевказаний текст звернення військовослужбовців Збройних Сил України до Президента України Верховного Головнокомандувача, а їх результати у вигляді протоколів направлені до Генерального штабу Збройних Сил України.
У значній частині протоколів зазначалося, що військовослужбовці або не підтримують звернення, або вказують на необхідність тлумачення фрази «негайно вжити дієвих заходів», або вносили зміни до звернення із акцентуванням уваги на те, що ситуацію необхідно вирішити мирним шляхом, не допустити втручання Збройних Сил України щодо врегулювання ситуації, вирішувати непорозуміння виключно шляхом переговорів, вжиття несилових заходів врегулювання ситуації тощо.
Наприкінці січня та на початку лютого 2014 року за вказівкою ОСОБА_5 в газеті Міністерства оборони України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (№ 5237 за 27 січня 1 лютого 2014 року) та на офіційному веб-порталі Міністерства оборони України під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оприлюднено вказане звернення та результати загальних зборів військовослужбовців Збройних Сил України, що було продубльовано іншими засобами масової інформації та Інтернет ресурсами.
Вказані збори, публікація тексту зазначеного звернення та результатів зборів військовослужбовців створили хибне уявлення у військовослужбовців Збройних Сил України та цивільного населення України щодо цілковитої і беззаперечної підтримки Президента України у будь-яких його діях особовим складом Збройних Сил України та слугувало передумовою для незаконного залучення Збройних Сил України у внутрішньополітичний конфлікт, який існував в Україні, та їх використання для обмеження прав і свобод громадян шляхом злочинної протидії протестним акціям, які відбувалися у центральній частині м. Києва, тобто завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам, державним та громадським інтересам.
Крім того, ОСОБА_5 розуміючи, що в Україні набирають обертів протести, маючи на меті: надати допомогу Міністерству внутрішніх справ України(далі МВС України) в незаконному і безпідставному блокуванні вулиць у центральній частині м. Київ та під`їзних шляхів до м. Києва; вилучити і передати військове майно Збройних Сил України в оперативне управління МВС України і Державної служби України з надзвичайних ситуацій та сприяти Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції, діючи в порушення вимог ст. 17 Конституції України, засад діяльності Збройних Сил України, визначених ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», функцій Міністерства оборони України, визначених ст. 10 Закону України «Про оборону України», в порушення порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України, визначеного п.п 2 п. 4, п.п. 3 п. 2-1 Порядку і протоколом засідання Кабінету Міністрів України від 07.07.2010 № 32, та покладених на нього обов`язків, визначених п. 10 Положення, надав Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України генерал-полковнику ОСОБА_8 та іншим службовим особами Генерального штабу Збройних Сил України окремі доручення: щодо виділення вантажної автомобільної техніки для ліквідації наслідків погіршення погодних умов у м. Києві, щодо передачі автомобільної техніки Збройних Сил України до МВС України і Державної служби України з надзвичайних ситуацій та щодо виділення спеціальної автомобільної техніки Збройних Сил України для сприяння Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції.
При цьому, відповідно до повідомлення Українського гідрометеорологічного центру, у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року стихійних метеорологічних явищ у м. Києві не спостерігалось.
Вказані окремі доручення виконані та різними розпорядчими документами за підписами службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України доведені для організації виконання до командирів (начальників) військових частина (установ) Збройних Сил України.
У вказаний період з щонайменше 36 військовий частин та установ Збройних Сил України виділено різноманітну автомобільну техніку (КАМАЗи, ЗІЛи, КРАЗи, УРАЛи, ГАЗи та інші) загальною кількість понад 100 одиниць, яка:
- фактично використовувалася для незаконного і безпідставного блокування вулиць центральної частини АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , М. Грушевського, Садової, Інститутської, Шовковичної, Лютеранської та інших) та під`їзних шляхів до м. Києва (Броварського проспекту, проспекту Академіка Глушкова, Новообухівського шосе та інших);
- незаконно вилучена з оперативного управління Збройних Сил України та передана в оперативне управління МВС України і Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
- сприяла Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції шляхом використання спецобладнання - прожекторів АПН-90 та станції озвучення СОЗ-30 (TESLA), яке здійснювало освітлення ІНФОРМАЦІЯ_4 і прилеглих до нього вулиць та підсилення і озвучення агітаційної інформації, яка надавалася представниками Служби безпеки України.
20.02.2014 більшість автомобільної техніки повернулася до місць постійної дислокації.
Вказаними діями ОСОБА_5 незаконно використав Збройні Сили України для обмеження прав і свобод громадян України і її цивільного населення, крім того, для забезпечення функціонування автомобільної техніки було використано 53 тони паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 444 тис. грн., а також втрачено (знищено пожежею та викрадено) 21 одиницю техніки загальною вартістю 575 тис. грн., а всього завдано матеріальних збитків державі на загальну суму понад 1 млн. грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинив тяжкі наслідки.
Крім того, 20.02.2014 ОСОБА_5 , будучи службовою особою - Міністром оборони України, перебуваючи у будівлі Міністерства оборони України за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлоський, 6, перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходяться за межі наданих йому прав і повноважень, визначених п. 10 Положення, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, державним та громадським інтересам, що виразилося у втягуванні Збройних Сил України у внутрішньополітичний конфлікт, який існував в Україні, та їх використання для обмеження прав і свобод громадян.
Так 19.02.2014 до Міністерства оборони України супровідним листом № 33/62 із Служби безпеки України надійшло Рішення про приведення сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, та координаційних груп Антитерористичного центру при Службі безпеки України у готовність за ступенем «посилена».
Серед іншого у вказаному рішенні зазначалося, що Міністерству оборони України, органам військового управління, з`єднанням і військовим частинам Збройних Сил України необхідно забезпечити захист від терористичних посягань об`єктів Збройних Сил України, зброї масового ураження, ракетної і стрілецької зброї, боєприпасів, вибухових та отруйних речовин, що знаходяться у військових частинах або зберігаються у визначених місцях, у тому числі на підприємствах, установах, організаціях та їх оточенні, на територіях, де існує загроза вчинення терористичного акту.
20.02.2014 до Міністерства оборони України із Служби безпеки України надійшли листи від 20.02.2014 № 33/54т та № 545 з проханням виділити військовослужбовців для посилення державної охорони об`єктів (Адміністрації Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України) щодо яких Управлінням державної охорони України здійснюється державна охорона в рамках проведення антитерористичної операції.
ОСОБА_5 маючи на меті сприяти Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції, діючи в порушення вимог ст. 17 Конституції України, засад діяльності ЗС України, визначених ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», функцій Міністерства оборони України, визначених ст. 10 Закону України «Про оборону України», повноважень Міністерства оборони України, як суб`єкта боротьби з тероризмом, які визначені ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та покладених на нього обов`язків, визначених п. 10 Положення, видав наказ № 130 ДСК від 20.02.2014 «Про тимчасове залучення військовослужбовців військових частин до виконання завдань Військової служби правопорядку у Збройних Силах України», яким залучив військовослужбовців найбільш боєздатних військових частин Збройних Сил України до виконання окремих завдань, покладених на Військову службу правопорядку у Збройних Силах України в ході проведення антитерористичної операції. Крім того, того ж дня ОСОБА_5 надав Начальнику Генерального штабу Головнокомандувачу Збройних Сил України адміралу ОСОБА_10 доручення (розпорядження) щодо залучення сил і засобів Збройних Сил України (з числа найбільш боєздатних військових частин) до участі в антитерористичній операції.
Вказані накази, доручення та розпорядження того ж дня доведені до відома командирів (начальників) військових частин (установ) Збройних Сил України для організації виконання.
За вказівками ОСОБА_5 до участі в антитерористичні операції були залучені щонайменше 1790 військовослужбовців Збройних Сил України (військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 , 1 окремого батальйону морської піхоти Військово-морських сил Збройних Сил України, 29 морського розвідувального пункту Військово-морських сил Збройних Сил України, 801 окремого загону боротьби з підводно-диверсійними силами та засобами Військово-морських сил Збройних Сил України, окремого полку Президента України оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Збройних Сил України, 25 окремої повітряно-десантної бригади Командування високомобільних десантних військ Збройних Сил України, 79 окремої аеромобільної бригади Командування високомобільних десантних військ Збройних Сил України, НОМЕР_1 окремої бригади берегової оборони Військово-морських сил Збройних Сил України та 73 окремого центру спеціального призначення Командування Військово-морських сил Збройних Сил України), які, за розпорядженням останнього, екіпіровані штатною стрілецькою зброєю (пістолетами, автоматами і кулеметами), захисними шоломами, бронежилетами і протигазами, та яким надавалися повноваження щодо затримання громадян, перевірки документів у громадян і посадових осіб, здійснення особистого огляду громадян та їх речей і транспорту, обмеження руху транспортних засобів і пішоходів, входження (проникнення) до житла громадян тощо, тобто повноваження не характерні для підрозділів Збройних Сил України, які залучаються до проведення антитерористичної операції.
Підрозділи Збройних Сил України, залучені ОСОБА_5 до участі в антитерористичні операції, фактично участі в антитерористичні операції не приймали через об`єктивні причини, які не залежали від волі останнього, відсутність транспорту для доставки до м. Києва, блокування транспорту або території місць постійної дислокації підрозділів тощо.
ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для сприяння Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції, втягування Збройних Сил України у внутрішньополітичний конфлікт, який існував в Україні, та їх використання для обмеження прав і свобод громадян, але його задум не був доведений до кінця із незалежних від його волі причин.
Законом України від 21.02.2014 № 746-VII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» ст. 365 КК України змінено таким чином, що суб`єктом даного злочину стали лише працівники правоохоронного органу, а ст.ст. 423 і 424 КК України виключено взагалі, а тому кримінальне провадження в частині вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 365 та 423 і 424 КК України закрито на підставі п. 4 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою.
Вчинення ОСОБА_5 вищевказаних дій, які на момент їх вчинення підпадали під ознаки злочину, передбаченого ст. 365 КК України, не дивлячись на їх послідуючу декриміналізацію, свідчить про те, що останній приймав участь у злочинній організації, створеній Президентом України ОСОБА_7 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та участь у злочинах, вчинюваних даною організацією.
Приймаючи участь у злочинній організації та у злочинах, вчинюваних такою організацією ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
17.10.2015 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 255 КК України.
У зв`язку із невстановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 17.10.2015 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
17.10.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
На даний час місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, за місцем реєстрації, проживання він відсутній. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження та інформацією засобів масової інформації, відсутністю його публічних виступів з повідомленням про його фактичне місце перебування.
У зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та не встановленням йогомісцезнаходження, 11.11.2015 досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.
У відповідності до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшов до висновку, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 , також останній переховується від органу досудового слідства, встановити його місце перебування не вбачається можливим, тому він оголошений в розшук.
Відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тел. 280-26-03) про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 02.11.2018 або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1