справа №619/3743/18
провадження №1-в/619/231/18
УХВАЛА
іменем України

28 вересня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Батор МНР, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; проживавшого у АДРЕСА_2 , білоруса, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 1). 10.02.1986 року Московським районним народним судом міста Харкова за ст. 140ч.3 КК УРСР до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку, відповідно до вимог ст. 46-1 КК УРСР; 2). 04.09.1987 року Комінтернівським районним народним судом міста Харкова за ст. 140ч.3, 43 КК УРСР до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.08.1989 року умовно, з обов`язковим залученням до праці на невідбутий строк 2 роки 26 днів за ухвалою від 08.08.1989 року Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області, відповідно до вимог ст. 52-2 КК УРСР; 3). 15.02.1991 року Московським районним народним судом міста Харкова за ст. 141ч.3, 140ч.3, 42, 43 КК УРСР до 6 років позбавлення волі. Звільнений 11.05.1996 року за відбуттям строку покарання; 4). 17.11.1997 року Олексіївським районним судом міста Бєлгорода РФ за ст. 158ч.2 п. п. а, в, г; 158ч.2 п. п. а, б, в, г, 69 КК РФ до 5 років позбавлення волі. Звільнений 06.06.2002 року, з а с у д ж е н о г о : 04 березня 2004 року Судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 6, 12, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 08.06.2004 року Колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України вирок колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 4 березня 2004 року стосовно ОСОБА_3 змінено. Виключено з нього кваліфікацію дій засудженого по п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України і вважати ОСОБА_3 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 187ч.4, 115ч.2 п. п. 1, 6, 12 КК України, до покарання, призначеного судом, - до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В решті вирок залишено без зміни.

встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , в якому він посилається на те, що 04 березня 2004 року судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області мене, ОСОБА_3 , визнано винним та засуджено за ч.4 ст.187, п.п.1, 4, 6, 12 ч.2-ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 08 червня 2004 року Колегією суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України вирок змінено-виключено з нього кваліфікацію за п.4 ч.2 ст.115 КК України, в решті вирок залишено без змін.початок строку відбування покарання обчислюється з 19 січня 2003 р о к у з моменту попереднього затримання. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 травня 2014 року його звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 3 дні, тобто покарання ним не відбуто повністю і положення вищевказаного Закону підлягають застосуванню. Законом України «Про внесення зміни; до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом стррку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року №838-VIII (надалі Закон), ч.5 ст.72 КК України викладено у наступній редакції - судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Отже, строк його попереднього ув`язнення з 19.01.2003 року по 08.06.2004 року підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі оскільки ним покарання за вироком не відбуто повністю. Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника. Враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, під час виконання вироку питання застосування Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838- VIII від 26.11.2015 року має вирішуватись відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбував покарання. Так, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням засудженого, його захисника тощо, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.п.2-4, 6, 7, 13-1, 14 ч. 1 ст.357 КК України. Оскільки, покарання за вироком від 04.03.2004 року судової колегії судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області за ч.4 ст.187, п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, він відбував у Дергачівській виправній колонії УДПтС України у Харківській області (№109), то виконання вироку вирішується Дергачівським районним судом Харківської області, в межах територіальної юрисдикції якого він відбував покарання. Вищевказане узгоджується із роз`ясненнями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. N 223 від 11.01.2016 р. щодо застосування окремих положень Закону, відповідно до яких, питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України) та згідно листа апеляційного суду Харківської області від 30.05.2018 року №05-06/45714 щодо розгляду вказаного клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 не прибув в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, згідно наданої суду заяви представник ОСОБА_5 просила клопотання розглядати за їх відсутності, клопотання підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.
У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд вважає можливим розглянути клопотання засудженого ОСОБА_3 за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних мотивів.
У п. 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року визначено коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, в тому числі шляхом звернення до суду з клопотанням. Слід враховувати, що пункти 3 і 2 прикінцевих положень нерозривно пов`язані між собою та визначають порядок застосування цього Закону до осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Застосування правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом є імперативною вимогою кримінального закону та не потребує звернення з відповідним клопотанням.
Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Беручи до уваги, що у п. 3 Розділу II «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення: під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_3 засуджений 04 березня 2004 року Судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 6, 12, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою від 08.06.2004 року Колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України вирок колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 4 березня 2004 року стосовно ОСОБА_3 змінено. Виключено з нього кваліфікацію дій засудженого по п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України і вважати ОСОБА_3 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 187ч.4, 115ч.2 п. п. 1, 6, 12 КК України, до покарання, призначеного судом, - до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 травня 2014 року його звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 3 дні, тобто покарання ним не відбуто повністю і положення вищевказаного Закону підлягають застосуванню.

Згідно п.2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Таким чином, зазначений Закон підлягає застосуванню щодо ОСОБА_3 .

Питання, які вирішується судом під час виконання вироків, передбачені ст. 537 КПК України.

Порядок вирішення судом питань, повязаних із виконанням вуроку, передбачений ст. 539 КПК України.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

04 березня 2004 року Судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 6, 12, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк покарання визначено обчислювати ОСОБА_3 з 19.01.2003 року, тобто з моменту затримання.
Ухвалою від 08.06.2004 року Колегії суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України вирок колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 4 березня 2004 року стосовно ОСОБА_3 змінено. Виключено з нього кваліфікацію дій засудженого по п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України і вважати ОСОБА_3 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 187ч.4, 115ч.2 п. п. 1, 6, 12 КК України, до покарання, призначеного судом, - до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В решті вирок залишено без зміни.

Вирок судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2004 року набрав чинності 08 червня 2004 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 травня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 3 дні.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_3 з 19.01.2003 року по 08.06.2004 року належить зарахувати у строк покарання з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КПК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.

У строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого судовою колегією судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2004 року, зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 19.01.2003 року по 08.06.2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1