Справа № 738/657/18
№ провадження 1-в/738/104/2018
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В:
07 травня 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання, працює та має одне заохочення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказав, що працює в котельні установ з часу прибуття до ДУ «Менська виправна колонія № 91». Мав стягнення, які на даний момент погашені та має одне заохочення.

Представник установи повідомив, що за час відбування покарання в установі порядок не порушував, має заохочення, стягнення погашені. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду копію постанови спостережної комісії Менської РДА № 46 від 10.05.2018 року, якою комісія постановила, що застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що у задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки засуджений за час відбування покарання мав 19 стягнень, а судом повинна бути врахована поведінка засудженого не лише за період, що передує застосуванню пільги, а й за весь час відбування покарання.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по 21.06.2017 року включно. А з 22.06.2017 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З характеристики вбачається, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 15.04.2016 року. Перебуваючи у Дніпропетровській УВП № 4 зарекомендував себе негативно, систематично допускав порушення встановленого режиму тримання, за що до нього було застосовано 19 стягнень. До суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися.

В Менській ВК № 91 міру покарання відбуває з 26.12.2017 року. За час перебування в установі зарекомендував себе позитивно. Дотримується порядку та умов відбування покарання. До дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно поданої ним заяви від 22.01.2018 року виконує обов`язки робітника котельні установи. До виконання обов`язків ставиться сумлінно та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, за що був заохочений правами начальника відділення. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою.

Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження».

Враховуючи, що засуджений за час відбування покарання мав дев`ятнадцять стягнень, беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення за весь період строку відбування покарання, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1