печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0001095 за фактами створення злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а також керівництво такою організацією, порушення правил екологічної безпеки під час експлуатації підприємства, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене злочинною організацією, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене злочинною організацією, зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 236, ч. 1 ст. 239, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

Орган досудового розслідування, просить продовжити до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисники підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що підозра та ризики, передбачені ст.177 КПК України необґрунтовані, підозрюваний підтримав думку захисників.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 236, ч. 1 ст. 239, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

02.07.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 236, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 240 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 236, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 240 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, що підтверджується даними, які містяться в матеріалах доданих до клопотання в їх сукупності: протоколами допитів свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Ці показання в сукупності є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Приймаючи вказані дані як докази (в частині доведеності обґрунтованості підозри) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування. Окрім цього, слідчим суддею надається оцінка доказам саме з точки зору наявності обґрунтованої підозри, тобто достатності підстав вважати, що особа могла вчинити злочин, а не з точки зору доведеності чи недоведеності винуватості особи у його вчиненні.
Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. При цьому, як встановлено під час розгляду даного клопотання, підозрюваний має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ст.181, 194 КПК України обставин.

Проте, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з урахуванням міцних соціальних зв`язків та належної процесуальної поведінки у минулому.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 179, 194, 181, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.
Змінити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.
Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 жовтня 2018 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає.
Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1