ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/5334/18

пр. 1-кп/336/597/2018

20 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2018 року приблизно о 15-30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку № 84 по вул. Магістральній в Шевченківському районі м. Запоріжжя, попросив у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на деякий час мобільний телефон марки «Nomi Evo M3», в корпусі сірого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , але повертати заздалегідь не збирався. Після того як неповнолітній ОСОБА_8 добровільно передав вищевказаний мобільний телефон неповнолітньому ОСОБА_4 , останній, зловживаючи довірою ОСОБА_8 заволодів вищевказаним мобільним телефоном вартістю 1499,59 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Водафон» за № НОМЕР_3 , яка для потерпілої ОСОБА_7 матеріальної цінності не представляє, в результаті чого ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1499,59 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав та пояснив, що 2 червня 2018 року приблизно о 15-30 год., знаходячись біля будинку № 84 по вул. Магістральній в Шевченківському районі м. Запоріжжя, попросив у неповнолітнього ОСОБА_6 , на деякий час мобільний телефон, але повертати заздалегідь не збирався, а тому заволодів вищевказаним мобільним та продав його. Найменування та вартість викраденого майна він не оспорював та про такі обставини підтвердив суду. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнані його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості учиненого злочину, який закон відносить до категорії злочинів невеликої тяжкості, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки протиправне позбавлення потерпілого права на майно, суд враховує й відомості про особу винуватого, умови його життя та виховання: вчинив злочин неповнолітнім, наразі досяг 18-річного віку, проживає в сім`ї з батьками, в належних матеріально-побутових умовах, не інвалід, офіційно не працевлаштований, не навчається, натепер на психіатричних та наркологічних обліках не перебуває.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому за скоєний злочин покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції відповідного закону про кримінальну відповідальність, зважаючи на можливість виправлення обвинуваченого, який не має судимості, без ізоляції його від суспільства.
На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Враховуючи особу ОСОБА_4 , щодо якого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2018 року до виповнення повноліття були застосовані примусові заходи виховного характеру, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як не встановлено і законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, що призначається.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речовий доказ (мобільний телефон), що переданий на зберігання потерпілій, залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1