Провадження № 1-кс/520/5845/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 13.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 12.10.2018 року о 19 годині 00 хвилин, в с. Прилиманське, в Овідіопольському районі, по Овідіопольській дорозі, зі сторони м. Одеса в напрямку смт. Овідіополь, здійснював рух легковий автомобіль «Toyota Corsa», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який в районі перехрестя з вул. Нова здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину Овідіопольської дороги по нерегульованому пішохідному переходу з ліва направо за ходом руху автомобіля. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_6 загинув на місці пригоди. ЖЄО №16306 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 12.10.2018 року.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим від слідчого надійшла заява, в якій останній просив розгляд клопотання здійснювати за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно долученої слідчим заяви про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження тимчасово вилученого майна.

Викладене підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.10.2018 року, згідно якої тимчасово вилучений автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000728 від 13.10.2018 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучений транспортний засіб являється доказом у кримінальному провадженні, що в свою чергу обумовлює необхідність в забезпеченні його збереження. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, пошкодження, відчуження, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи наявні ризики можливого знищення, приховання, пошкодження, відчуження автомобілю марки «Toyota Corsa», р/н НОМЕР_1 , що в подальшому ускладнить процес встановлення істини в рамках кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність накладення заборони на розпорядження таким майном.

Згідно долученої до матеріалів клопотання реєстраційної картки на транспортний засіб «Toyota Corsa», р/н НОМЕР_1 , власником вказаного автомобіля є ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 13.10.2018 року задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Corsa», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з накладенням заборони розпорядження таким майном.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1