Провадження № 1кп/638/427/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працював за трудовою угодою будівельником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 09.12.2009 року Московським райсудом м. Харкова за ч.1,2 ст.307, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України на 3 роки; 22.01.2011 року Московським райсудом м. Харкова за ч.1,2 ст. 307, 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 19.04.2017 року Московським райсудом м. Харкова за ч.1 ст.121, ч.2 ст.309,71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом не визнав, в обґрунтування своєї процесуальної позиції зазначив про обізнаність у влітку 2017 року про здачу транспортного засобу ВАЗ-2107 в оренду через газету "Прем`єр". Зустрівшись з потерпілим, який мав намір здати свій авто в оренду, запропонував купити цей авто за 500 доларів, на що останній дав згоду за 400 доларів. Передав потерпілому гроші, та отримавши від ОСОБА_6 ключі та документи на згаданий транспортний засіб, після чого розійшлись. Наступного дня через газету знайшов об`яву та продав іншому покупцю цей авто за 500 доларів. В подальшому загубив свій мобільний, потерпілий неодноразово дзвонив дружині та вимагав повернути кошти за авто. Вважав, що є власником авто з моменту передачі йому документів та ключів від транспортного засобу. Вважав що його дії слід кваліфікувати як шахрайство.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому правопорушенні, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своєї достовірності та допустимості.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив про розміщення в газеті "Прем`єр" у червні 2017 року об`яви про оренду свого транспортного засобу ВАЗ-2107. В мобільному режимі спілкувався з обвинуваченим, якому запропонував свій авто після капітального ремонту в оренду. В наступному зустрілися у метро "Олексіївська", обговоривши умови оренди. Нотаріус в той день не працював. Кожний день авто знаходиться в роботі, а тому повторну зустріч відклали на наступний день. Транспортний засіб подобався ОСОБА_10 .. Передав йому авто з ключами, технічний паспорт на авто, копію поліса за цивільною відповідальністю, при цьому домовившись наступного дня про зустріч з передачею за оренду 145 грн. Наступного дня ОСОБА_10 в телефонному режимі повідомив про знаходження в Ст.Салтові на цьому транспортному засобі. В подальшому на телефонні дзвінки не відповідав, через деякий час додзвонився до його дружини, яка повідомила про проживання чоловіка за містом та обіцяла розібратися. Більше на зв`язок ніхто не виходив. Від сусідів обвинуваченого дізнався, що "потрапив в халепу", оскільки ОСОБА_10 є злочинець та наркоман. Звернувся з заявою до правоохоронних органів. Приблизно 24 червня 2017 року у вечірній час по АДРЕСА_2 підійшли малознайомі чоловіки один з яких на ім`я ОСОБА_13 , які займаються купівлею та продажом автотранспортних засобів через мережу інтернет та повідомили про пропозицію ОСОБА_10 щодо продажу його авто. Бажаючи запобігти продажу свого автомобіля, попередив останніх про розшук цього транспортного засобу та запису в технічному паспорту про кредит.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ-2107 легковий седан В синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджено право законного користувача ОСОБА_6 на вказаний автомобіль та знаходження його у кредиті «Надра банку».
Повідомленням в газетах "Прем`єр" за №№ НОМЕР_2 та 140 від 21 та 22 червня 2017 року, в яких розміщено відомості про запрошення водіїв на умовах оренди автомобілів ВАЗ-2107 на роботу в службу радіо-таксі з посиланням на номер мобільного телефону потерпілого.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.06.2017 року від ОСОБА_6 про скоєння відносно нього злочину, яке зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.
Не погоджуючись з правовою кваліфікацією злочинних дій, обвинувачений в судовому засіданні вважав, що його дії повинно кваліфікувати як шахрайство, та відповідно до зазначеної норми закону до застосування судом відносно нього мінімально можливої міри покарання.
Суд вважає доводи обвинуваченого неспроможними, оскільки незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості і кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Враховуючи той факт, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в ході судового розгляду не змінено обвинувачення ОСОБА_10 в частині кваліфікації його дій за нормою закону, суд проводить кримінальне провадження саме в межах висунутого обвинувачення та має визначити обвинуваченому покарання за інкримінованою йому в вину нормою закону.
При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, в період знаходження на розгляді в Московському районному суді м. Харкова відносно нього кримінального провадження за ст.ст.309 ч.2 та 121 ч.1 КК України, схильності до правопорушень, одноразове звернення 06.06.2016 року в КУОЗ «ХМПНД №3» з отриманням висновку - емоційний нестійкий розлад особистості. Для уточнення діагнозу рекомендовано обстеження в «ХОКПБ-3», при згоді останнього видано направлення до стаціонару цього закладу. Актом №200 судово-наркологічної експертизи від 10.08.2017 року у ОСОБА_10 встановлений діагноз: синдром залежності від опіатів. Потребує лікування від наркоманії. Протипоказань немає. Висновком судово-психіатричного експерта №559 від 31.07.2017 року підтверджено, що ОСОБА_10 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю на синдрому залежності внаслідок вживання опіатів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Солошин у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд також приймає до уваги наявність у обвинуваченого неповнолітніх: доньки 2011 року народження та сина 2013 року народження, батьків пенсіонерів, і те що ОСОБА_10 в скоєному злочині не покаявся, перед потерпілим не вибачився, матеріальну шкоду не відшкодував, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції інкримінованої статі, за яким останній притягається до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі із застосуванням правил ст.71 КК України, оскільки суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_10 неможливо без ізоляції від суспільства.
Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.
Цивільний позов, заявлений потерпілим підлягає задоволенню в частині його доведеності.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
В силу ст.71 ч.1 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2017 року, остаточно призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі.
Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в сумі 693 грн.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий