Справа № 469/299/18
Провадження № 1-кп/480/184/18
Вирок
Іменем України
14 червня2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт. Березанка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта не повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Березанським районним судом Миколаївської області: 23.11.2011 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 6-ти місяців арешту, 08.07.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, 13.09.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України по 5 років позбавлення волі, 11.10.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України по 5 років 3 місяці позбавлення волі (ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2013 з вказаного вироку виключено рішення про призначення покарання із застосуванням ст. 71 КК України, ухвалено вважати його засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до 5 років позбавлення волі), звільнений 31.01.2017 з Арбузинської виправної колонії за відбуттям строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

Встановив:
23 лютого 2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами належними ПАТ КБ «ПриватБанк», які знаходяться у відділенні «Березанське - центральне» Миколаївського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Миколаївська обл., Березанський район, смт. Березанка, вул. Центральна № 64.

З метою реалізації виниклого злочинного наміру ОСОБА_4 23 лютого 2018 року у вечірній час, точного часу не встановлено, переслідуючи злочинні, корисливі наміри, направлені на таємне викрадення майна ПАТ КБ «ПриватБанк», заздалегідь підготувавшись до вчинення крадіжки, взявши з собою молот, ліхтарик та рукавиці, прибув до вищевказаного відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в смт. Березанка де о 20 год. 20 хв. пошкодив перекриття та стелю одноповерхової будівлі (що призвело до ввімкнення сигналізації та оповіщення служби державної охорони), утворивши отвір, який мав намір використати як шлях потрапляння до середини приміщення та вихід після вчинення протиправних дій.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 повторно, таємно, умисно, протиправно, розуміючи суспільно небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, через отвір у перекритті, проник до адміністративного приміщення вищевказаної будівлі, де з метою вчинення крадіжки відключив банківські термінали, пошкодив пульт їх керування, тим самим своїми умисними діями намагався спричинити ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальний збиток, який відповідно до опису сумки з нічним залишком відділення за 23.02.2018 року 17:23:02 становить 99757,5 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн., 325 доларів Сполучених Штатів Америки, 490 ЄВРО, 13150 російських рублів та з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як о 21:00 затриманий співробітниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України за ознаками: незакінчений замах на вчиненя таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, вчинена повторно.

Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.

Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК Україниє тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризуються задовільно, щире каяття, а також те що ОСОБА_6 проживає з матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи і потребує постійного догляду.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене , суд вважає, що ОСОБА_4 слід ізолювати від суспільства, та призначити у відношенні нього покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

присудив:

ОСОБА_4 визнати винниму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3ст.185КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 1 місяцю позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироку законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21год.00хв. 23 лютого 2018 року.

Речові докази по даному кримінальному провадженню: рукавиці, ліхтар білого кольору, наручний годинник, металевий молот,шапку синього кольору з малюнком жовтого кольору, трасологічний слід взуття правої ноги, які зберігаються у камері речових доказів Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області- знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

14.06.2018