Справа № 375/459/18 Номер провадження 1-м/375/1/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання начальника Заступника директора Департаменту міжнародного права начальника Управління міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , про приведення вироку суду Республіки Таджикистан у відповідність із законодавством України, -

В С Т А Н О В И В :
03 квітня 2018 року на розгляд судді надійшло клопотання начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , про приведення вироку суду Республіки Таджикистан у відповідність із законодавством України, в якому заявник просив суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистан від 02.11.2010 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вказаного вироку.

Заявник мотивує своє клопотання, тим, що 16 березня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 780/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком таджицького суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 5 Договору між Україною та Республікою Таджикистан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання та на підставі ноти Міністерства закордонних справ Республіки Таджикистан від 12.12.2017 за № 11-12 (3581).
ОСОБА_5 засуджено вироком суду району Шохмансур м. Душанбе від 02.11.2010 (копія вироку додається), до покарання у вигляді 16 років позбавлення волі. На підставі статті 8 Закону Республіки Таджикистан «Про амністію» від 20.08.2011 постановою про застосування Закону Республіки Таджикистан про амністію від 02.09.2011 засудженому ОСОБА_6 скорочено строк відбування покарання на 1/4 - тобто 3 роки 8 місяців 18 днів, новий строк покарання після застосування акту амністії 12 років 3 місяці 12 днів; кінець строку відбуття покарання - 22.10.2022.
ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених пунктами «г, д» частини четвертої статті 200 (незаконний обіг наркотичних засобів або психотропних речовин з метою збуту, організованою групою за попередньою змовою, в особливо великому розмірі), частиною третьою статті 32, частиною четвертою статті 289 (замах на контрабанду наркотичних засобів через митний кордон Республіки Таджикистан) Кримінального кодексу Республіки Таджикистан (тексти статей додаються), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Аканімо Удохітінах відбуває покарання в установі ЯС-3/2 ДУВКП Міністерства юстиції Республіки Таджикистан.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Відповідно до ст. 610 КПК України його присутність у судовому засіданні не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, що брали участь у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої, регулюється ст. 606 КПК України, ст. 5 Договору між Україною та Республікою Таджикистан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання та нотою Міністерства закордонних справ Республіки Таджикистан від 12.12.2017 року за №11-12 (3581).
Крім того, згідно ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Вирок набув законної сили 02.12.2010 року (відповідно до копії наказу суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистан №1408), що міститься у матеріалах клопотання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .
Засуджений ОСОБА_5 має бажання невідбуту міру покарання в подальшому відбувати в Україні, що підтверджується його письмовою заявою, доданою до Клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кримінального Кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.

Так, вироком суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистанвід 02.11.2010 року признано ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 200 ч. 4 п. «г, д» ст. 32 ч. 3, ст. 289 ч. 4 КК Республіки Таджикистан, та призначено покарання:
-за ст. 200 ч. 4 п. «г, д» КК Республіки Таджикистан ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі - строком на 14 років, керуючись ст. 63 КК Республіки Таджикистан без конфіскації майна;
-за ст. 32 ч. 3, ст. 289 ч. 4 КК Республіки Таджикистан ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі сроком на 15 років, керуючись ст. 63 КК Республіки Таджикистан без конфіскації мійна та без позбавлення права займати окремі посади.
-Позбавлення волі строком на 16 років, керуючись ст. 63 КК Республіки Таджикистан без конфіскації мійна та без позбавлення права займати окремі посади з відбуванням покарання в виправній колонії строгого режиму;

-за ст. 200 ч. 4 п. «г,д» КК Республіки Таджикистан ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі - сроком на 15 років, керуючись ст. 63 КК Республіки Таджикистан без конфіскації мійна;
- за ст. 32 ч. 3, ст. 289 ч. 4 КК Республіки Таджикистан ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі - сроком на 16 років, керуючись ст. 63 КК Республіки Таджикистан без конфіскації мійна та без позбавлення права займати окремі посади.
-Керуючись ст. 67 ч. 3 КК Республіки Таджикистан шляхом часткового додавання покарання по першому вироку суд призначив остаточне покарання ОСОБА_7 в виді позбавлення волі - сроком на 22 роки з відбуванням покарання в виправній колонії строгого режиму.

ОСОБА_5 , відповідно до Постанови від 02.09.2011 «Про застосування Закону про амністію» засуджено вироком суду району Шохмансур м. Душанбе від 02.11.2010, на підставі п. 2 статті 8 Закону Республіки Таджикистан «Про амністію» з 20.08.2011 засудженому ОСОБА_6 скорочено строк відбування покарання на 1/4 - тобто 3 роки 8 місяців 18 днів, новий строк покарання після застосування акту амністії 12 років 3 місяці 12 днів; початок строку відбування покарання з 10.07.2010 року, кінець строку відбуття покарання - 22.10.2022.
Відповідно до законодавства України, відповідальність за вчинення вищевказаних дій повністю охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.305 КК України

Так, за ч. 3 ст. 307 КК України, передбачено відповідальність зокрема за незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в особливо великих розмірах, при чому відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

Покарання за вказане кримінальне правопорушення може бути призначено в межах санкції частини 3 статті 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років.

Отже, з урахуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України, засудженим ОСОБА_5 за:

-ч. 3 ст. 307 КК України до покарання, у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна;

-ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України до покарання, у виді позбавлення волі строком на 10 (дванадцять) років, без конфіскації майна;

Згідно ч.2 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, при складанні покарань, остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначається у виді 12 років позбавлення без конфіскації майна. Суд вважає що саме таке рішення буде відповідати вимогам визначеним ст. 606 КПК України, ст. 5 Договору між Україною та Республікою Таджикистан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання та нотою Міністерства закордонних справ Республіки Таджикистан від 12.12.2017 року за №11-12 (3581), умовам передачі громадянина України ОСОБА_5 для відбування покарання в Україну, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст. 70 КК України, при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 5 Договору між Україною та Республікою Таджикистан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, нотою Міністерства закордонних справ Республіки Таджикистан від 12.12.2017 за № 11-12 (3581), ст.ст. 15, 69, 70,305, 307 КК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Таджикистан у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести вирок суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистан від 02.11.2010 року відносно ОСОБА_5 , засудженого п. «г, д» ч. 4 ст. 200, ч. 3 ст. 32, ч. 4 ст. 289 КК Республіки Таджикистан у відповідність із законодавством України.

Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнаний винним вироком суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистан від 02.11.2010 року, передбачена ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.305 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , з урахуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України, засудженим за:

-ч. 3 ст. 307 КК України до покарання, у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна;

-ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України до покарання, у виді позбавлення волі строком на 10 (дванадцять) років, без конфіскації майна;

Згідно ч.2 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відповідно до вироку суду району Шохмансур м. Душанбе Республіки Таджикистан від 02.11.2010 року, рахувати з 10 липня 2010 року.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала, може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором, протягом семи днів, безпосередньо до суду, який ухвалив судове рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1