Справа № 750/2113/18
Провадження № 1-кп/750/194/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000533 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 та 2017 років народження, раніше судимого:

26.03.2004 Ленінським районним судом м.Бреста за ч.1 ст.43, ч.2 ст.339 КК Республіки Білорусь до 2 років позбавлення волі;

27.07.2005 Брестським районним судом Брестської області за ч.2 ст.207, ч.1 ст.339, ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

15.09.2015 Московським районним судом м.Бреста за ст.371-2 КК Республіки Білорусь до 1 року 6 місяців позбавлення волі, проживаэ за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.01.2015, в період часу з 17 год. 00 хв. до 19 год. 41 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, шляхом пошкодження дверей, проник у приміщення офісу №308 будинку АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти грошові кошти у сумі 2000 грн., що належать ОСОБА_4 . В ході вивчення вказаних злочинних дій, ОСОБА_5 був помічений охоронцем даної будівлі на місці вчинення злочину, та, розуміючи те, що його злочинні дії викриті, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, не реагуючи на вимогу охоронця зупинитись, при цьому тримаючи викрадене майно при собі, чим відкрито викрав 2000 грн., що належить ОСОБА_4 , спричинивши останньому майнову шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України визнав повністю та підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суму викрадених грошових коштів, що майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, згідно розписки потерпілого повністю відшкодована, відсутність цивільного позову, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я відповідно до наявних даних, стан здоров`я дружини, наявність двох малолітніх дітей, освіту, дані про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (відсутність претензій з боку потерпілого), з урахуванням особи обвинуваченого (наявність дружини, що має важке захворювання та двох малолітніх дітей), суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.01.2015 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою у розмірі 24360 грн. Застава була внесена 06.02.2015. В подальшому умови даного запобіжного заходу ОСОБА_5 були порушені, тому сума застави підлягає зверненню в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді шести місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15.11.2017 по 13.03.2018.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави залишити без змін.

Заставу у сумі 24360 грн., внесену 06.02.2015 за ОСОБА_7 звернути в дохід держави.

Речові докази: викрутку знищити; мобільні телефони залишити ОСОБА_5 , грошові купюри повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1