Справа № 367/6879/17
Провадження №1-кс/367/928/2018
УХВАЛА
Іменем України

11 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про проведення судово- медичної експертизи по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 23.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,
в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про проведення судово - медичної експертизи, по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 23.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України по тим підставам, що згідно формулювань повідомлення про підозру, врученого ОСОБА_4 01.06.2018 року, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, полягає в тому, що будучи лікарем, а саме лікарем акушером-гінекологом та за сумісництвом лікарем з ультразвукової діагностики, ОСОБА_4 , будучи медичним працівником ТОВ «МЦ «СантаЛен»,що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Пушкінська, 59-Б, маючи можливість встановити вірний діагноз хворій ОСОБА_5 , у період часу з 21.09.2015 по 28.09.2015 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) неналежно виконавши свої професійні обов`язки, передбачені розділом № 2 її Посадових інструкцій акушера-гінеколога та лікаря з ультразвукової діагностики внаслідок недбалого до них ставлення, при проведенні гінекологічного, вагінального та в дзеркалах оглядів хворої ОСОБА_5 , встановила останній невірний діагноз у вигляді загрози самовільного викидня малого терміну вагітності, лейоміома матки, однак, маючи можливість встановити його вірно, а саме лівобічна трубна вагітність хворої ОСОБА_5 .

Внаслідок неналежного надання медичної допомоги хворій ОСОБА_5 встановлення невірного діагнозу, та, як наслідок, порушенні анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, у хворої ОСОБА_5 за критерієм небезпеки для життя, відповідно до підпункту л) п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року мало місце тяжке тілесне ушкодження, що перебуває у прямому причинному зв`язку із неналежним виконанням медичним працівником ОСОБА_4 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення.

Загалом, обвинувачення ОСОБА_4 базується на двох висновках судово-медичних експертиз, котрі були призначені та виконані в ході досудового розслідування.

Маються на увазі Висновок експерта 65/к від 27.06.2017 року, виконаний на підставі постанови від 22.06.2017 року старшого слідчого

Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області, майора поліції ОСОБА_6 , та Висновок експерта № 21/к від 15.05.2018 року, виконаний на підставі постанови від 27.02.2018 року прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Звертають увагу, що і первинна, і повторна експертизи є по суті комісійними експертизами, виконаними одними і тими ж самими фахівцями однієї установи КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Київ, вул. Оранжерейна 7) комісією у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в одному висновку) та комісією у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (в іншому висновку).

Згідно висновків згаданих експертиз, вбачається вина ОСОБА_4 у недбалому та неналежному виконанні своїх обов`язків як лікаря при постановленні діагнозу пацієнту ОСОБА_5 , чого при належному виконанні своїх обов`язків та посадових інструкцій лікар ОСОБА_4 мала можливість та повинна була уникнути.

Зазначають, що на думку сторони захисту, дані висновки експертів не можуть бути взяті до уваги як беззаперечні докази провини ОСОБА_4 через те, що питання, поставлені на вирішення перед експертами, є однобокими, та сформовані таким чином, що відповіді на них можливі лише не на користь лікаря, котрий проводив обстеження та лікування. Дані питання були поставлені стороною слідства на власний розсуд без урахування думки медичних спеціалістів та самої підозрюваної (котра на той час перебувала у процесуальному статусі свідка), містять в собі недостовірні відомості з приводу періоду обстеження в ТОВ «МЦ « СантаЛен» ОСОБА_5 , взагалі не враховано того факту, що ОСОБА_5 недотрималась рекомендацій лікаря ОСОБА_4 відповідно до консультативного висновку від 28.09.2015 року, а саме: неявка на консультацію 01.10.2015 р. з результатами аналізу ХГЛ для подальшої корекції лікування та ведення ОСОБА_12 відповідно до результатів аналізу та повторного огляду. Експертами не враховано результати та медичні дані проведеної лапороскопії та невірно визначено ступінь тяжкості ніби-то нанесених тілесних ушкоджень.

Просить призначити у кримінальному провадженні № 0000214 від 23.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, повторну комісійну судово-медичну експертизу відносно громадянки ОСОБА_5 , поставивши на вирішення перед експертами наступні питання:

-Чи вважається неявка ОСОБА_5 на рекомендовану ОСОБА_4 консультацію 01.10.2015 року з результатами аналізів ХГЛ в динаміці, для подальшого проведення корекції лікування та ведення пацієнтки, ігноруванням та відмовою пацієнткою ОСОБА_5 притримуватись лікарських рекомендацій «невиконанням лікарських приписів»?

-Чи існує вірогідність, що ігнорування рекомендацій лікаря у вигляді ненадання лабораторного дослідження ХГЛ в динаміці, а також відмова від повторної консультації акушера-гінеколога 01.10.2015 р. не дало можливості встановити лікарю ОСОБА_4 діагноз позаматкової вагітності або запідозрити даний діагноз раніше дати 08.10.2015р.

-Чи могли аборт, апендектомія, лейоміома матки та хронічний двосторонній сальпінгоофорит у пацієнтки ОСОБА_5 бути факторами ризику та призвести до виникнення позаматкової вагітності?

-Чи спричинила лікар ОСОБА_4 своїми діями чи бездіяльністю появу позаматкової вагітності у пацієнтки ОСОБА_5 .?

-Чи можливе настання вагітності природнім шляхом у ОСОБА_5 , якщо в результаті проведеного хірургічного втручання щодо позаматкової вагітності проведена пластика маточної труби та прохідність обох маточних труб відновлена?

Чи можливо було лікарем ОСОБА_4 вибрати очікувальну тактику та динамічне спостереження у пацієнтки ОСОБА_5 виходячи з того, що ОСОБА_5 була зацікавлена у збереженні вагітності, надала погодження підписавши інформовану згоду?

-Чи змінилася б хірургічна тактика при позаматковій вагітності у пацієнтки ОСОБА_5 , якби діагноз позаматкової вагітності був встановлений на догоспітальному етапі (до 08.10.2015 р.)?

-Чи є такі клінічні ознаки як затримка місячного циклу на 2 дні, кровомазання зі статевих шляхів, позитивний тест на вагітність, результат аналізу ХГЛ, показник якого становив 849 mU/mL (відповідно до шкали вимірювання відповідає 2-3 тижням вагітності), що відмічалось у ОСОБА_5 , характерними клінічними ознаками виключно під час позаматкової вагітності?

-Чи є обгрунтованими та підтвердженими об`єктивними медичними даними експертні висновки за результатами проведених комісійних судово-медичних експертиз (ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 21/к від 15.05.2018р., ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 65/к від 27.06.2017р.та ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 44/к від 05.10.2016р.), щодо: визначення наявності у ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з «… не встановленням вірного діагнозу потерпілій ОСОБА_5 медичним працівником ТОВ « МЦ «СантаЛен» ОСОБА_4 » ?

Проведення експертизи доручити спеціалістам Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.

Оплату проведення експертизи покласти на заявника.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали. Просили його задоволити.

Представник Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення по слідуючим підставам.

Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського відділу ГУ НП в Київській області на стадії досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000214 від 23.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно формулювань повідомлення про підозру, врученого ОСОБА_4 01.06.2018 року, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, полягає в тому, що будучи лікарем, а саме лікарем акушером-гінекологом та за сумісництвом лікарем з ультразвукової діагностики, ОСОБА_4 , будучи медичним працівником ТОВ «МЦ «СантаЛен»,що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Пушкінська, 59-Б, маючи можливість встановити вірний діагноз хворій ОСОБА_5 , у період часу з 21.09.2015 по 28.09.2015 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) неналежно виконавши свої професійні обов`язки, передбачені розділом № 2 її Посадових інструкцій акушера-гінеколога та лікаря з ультразвукової діагностики внаслідок недбалого до них ставлення, при проведенні гінекологічного, вагінального та в дзеркалах оглядів хворої ОСОБА_5 , встановила останній невірний діагноз у вигляді загрози самовільного викидня малого терміну вагітності, лейоміома матки, однак, маючи можливість встановити його вірно, а саме лівобічна трубна вагітність хворої ОСОБА_5 .

Внаслідок неналежного надання медичної допомоги хворій ОСОБА_5 встановлення невірного діагнозу, та, як наслідок, порушенні анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, у хворої ОСОБА_5 за критерієм небезпеки для життя, відповідно до підпункту л) п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року мало місце тяжке тілесне ушкодження, що перебуває у прямому причинному зв`язку із неналежним виконанням медичним працівником ОСОБА_4 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення.

Загалом, обвинувачення ОСОБА_4 базується на двох висновках судово-медичних експертиз, котрі були призначені та виконані в ході досудового розслідування.

Мається на увазі Висновок експерта 65/к від 27.06.2017 року, виконаний на підставі постанови від 22.06.2017 року старшого слідчого Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області, майора поліції ОСОБА_6 , та Висновок експерта № 21/к від 15.05.2018 року, виконаний на підставі постанови від 27.02.2018 року прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Звертають увагу, що і первинна, і повторна експертизи є по суті комісійними експертизами, виконаними одними і тими ж самими фахівцями однієї установи КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Київ, вул. Оранжерейна 7) комісією у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в одному висновку) та комісією у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (в іншому висновку).

Згідно висновків згаданих експертиз, вбачається вина ОСОБА_4 у недбалому та неналежному виконанні своїх обов`язків як лікаря при постановленні діагнозу пацієнту ОСОБА_5 , чого при належному виконанні своїх обов`язків та посадових інструкцій лікар ОСОБА_4 мала можливість та повинна була уникнути.

Зазначають, що на думку сторони захисту, дані висновки експертів не можуть бути взяті до уваги як беззаперечні докази провини ОСОБА_4 через те, що питання, поставлені на вирішення перед експертами, є однобокими, та сформовані таким чином, що відповіді на них можливі лише не на користь лікаря, котрий проводив обстеження та лікування. Дані питання були поставлені стороною слідства на власний розсуд без урахування думки медичних спеціалістів та самої підозрюваної (котра на той час перебувала у процесуальному статусі свідка), містять в собі недостовірні відомості з приводу періоду обстеження в ТОВ «МЦ « СантаЛен» ОСОБА_5 , взагалі не враховано того факту, що ОСОБА_5 недотрималась рекомендацій лікаря ОСОБА_4 відповідно до консультативного висновку від 28.09.2015 року, а саме: неявка на консультацію 01.10.2015 р. з результатами аналізу ХГЛ для подальшої корекції лікування та ведення ОСОБА_12 відповідно до результатів аналізу та повторного огляду. Експертами не враховано результати та медичні дані проведеної лапороскопії та невірно визначено ступінь тяжкості ніби-то нанесених тілесних ушкоджень.

Вказані обставини дають підстави слідчому судді для задоволення клопотання слідчого, у зв`язку з чим, слідчий суддя надає дозвіл на призначення експертизи зазначеної в клопотанні.

Згідно ст. 243 КПК України, експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 104 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
На підставі наведеного, керуючись статтями ст. 110, 242, 243, 244 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання задоволити.

призначити у кримінальному провадженні № 0000214 від 23.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, повторну комісійну судово-медичну експертизу відносно громадянки ОСОБА_5 , поставивши на вирішення перед експертами наступні питання:

-Чи вважається неявка ОСОБА_5 на рекомендовану ОСОБА_4 консультацію 01.10.2015 року з результатами аналізів ХГЛ в динаміці, для подальшого проведення корекції лікування та ведення пацієнтки, ігноруванням та відмовою пацієнткою ОСОБА_5 притримуватись лікарських рекомендацій «невиконанням лікарських приписів»?

-Чи існує вірогідність, що ігнорування рекомендацій лікаря у вигляді ненадання лабораторного дослідження ХГЛ в динаміці, а також відмова від повторної консультації акушера-гінеколога 01.10.2015 р. не дало можливості встановити лікарю ОСОБА_4 діагноз позаматкової вагітності або запідозрити даний діагноз раніше дати 08.10.2015р.

-Чи могли аборт, апендектомія, лейоміома матки та хронічний двосторонній сальпінгоофорит у пацієнтки ОСОБА_5 бути факторами ризику та призвести до виникнення позаматкової вагітності?

-Чи спричинила лікар ОСОБА_4 своїми діями чи бездіяльністю появу позаматкової вагітності у пацієнтки ОСОБА_5 .?

-Чи можливе настання вагітності природнім шляхом у ОСОБА_5 , якщо в результаті проведеного хірургічного втручання щодо позаматкової вагітності проведена пластика маточної труби та прохідність обох маточних труб відновлена?

-Чи можливо було лікарем ОСОБА_4 вибрати очікувальну тактику та динамічне спостереження у пацієнтки ОСОБА_5 виходячи з того, що ОСОБА_5 була зацікавлена у збереженні вагітності, надала погодження підписавши інформовану згоду?

-Чи змінилася б хірургічна тактика при позаматковій вагітності у пацієнтки ОСОБА_5 , якби діагноз позаматкової вагітності був встановлений на догоспітальному етапі (до 08.10.2015 р.)?

-Чи є такі клінічні ознаки як затримка місячного циклу на 2 дні, кровомазання зі статевих шляхів, позитивний тест на вагітність, результат аналізу ХГЛ, показник якого становив 849 mU/mL (відповідно до шкали вимірювання відповідає 2-3 тижням вагітності), що відмічалось у ОСОБА_5 , характерними клінічними ознаками виключно під час позаматкової вагітності?

-Чи є обгрунтованими та підтвердженими об`єктивними медичними даними експертні висновки за результатами проведених комісійних судово-медичних експертиз (ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 21/к від 15.05.2018р., ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 65/к від 27.06.2017р.та ВИСНОВОК ЕКСПЕРТА № 44/к від 05.10.2016р.), щодо: визначення наявності у ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з «… не встановленням вірного діагнозу потерпілій ОСОБА_5 медичним працівником ТОВ « МЦ «СантаЛен» ОСОБА_4 » ?

Проведення експертизи доручити спеціалістам Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.

Оплату проведення експертизи покласти на ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1