Справа № 214/502/18
1-кп/214/416/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Саксаганський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002109 від 23.11.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в ФОП ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2017 року, приблизно о 10:50 годин, в світлий час доби, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги по вулиці Співдружності, з боку вулиці Миколи Світальського в напрямку проспекту 200-річчя Кривого Рогу, рухався технічно справний автомобіль «Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 зі швидкістю 55-60 км/год.
В цей же час на проїзну частину дороги вулиці Співдружності, неподалік від будинку 70а, вказаної вулиці, попереду та зліва на право по напрямку руху автомобіля «Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у невстановленому для цього місці, вийшов пішохід ОСОБА_9 .
Під час подальшого руху, водій ОСОБА_3 при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яку він мав об`єктивну можливість виявити, та маючи можливість запобігти ДТП виконуючи вимоги «Правил дорожнього руху» України, діючи зі злочинною недбалістю, своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, чим порушив вимоги п.12.3 «Правил дорожнього руху» України відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Внаслідок зазначених порушень вимог «Правил дорожнього руху України», виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , неподалік від будинку 70а по вулиці Співдружності у Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10. а) ПДР України, відповідно до яких: «2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний : а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».
Відповідно до висновку експерта №1974 від 21.12.2017 року внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_9 заподіяні ушкодження у вигляді: сумісної травми голови, тулуба та кінцівок; відкрита черепно-мозкова травма; множинні рани, садна та синці на голові, крововиливи у м`яких покривних тканинах голови, переломи кісток основи черепу, двобічний перелом верхньої щелепи, субдуральні крововиливи, об`ємом близько 50мл у правій та лівій потиличних ділянках, субарахноїдальні крововиливи у речовину головного мозку, ділянки розрідження речовини головного мозку; закрита травма грудної клітки; множинні садна та синці на грудній клітині, множинні переломи ребер, крововиливи у корені легень та у пара аортальну клітковину; закрита травма живота; крововиливи у навколо ниркову клітковину, розриви та крововиливи у тканини печінки; розривів між хребцевих дисків на рівні 6-7 шийних, 2-3 грудних хребців та між 12 грудним та 1 поперековим хребцями; переломів великогомілкової кісток праворуч; перелом правої плечової кістки; вивих голівки правої променевої кістки.
Вищевказані ушкодження виникли прижиттєво за короткий проміжок часу до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) і враховуючи їх характер та локалізацію могли утворитись в умовах дорожньо-транспортної події.
Відповідно до висновку експерта №8/10.1/369 від 14.12.2017 року в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.
Крім того, одразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, діючи з прямим умислом, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_9 потребує медичної допомоги і знаходиться в небезпечному для життя (безпорадному) стані, в який він же і поставив потерпілого ОСОБА_9 , маючи можливість надати необхідну допомогу потерпілому, прагнучи уникнути кримінальної відповідальності, не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду правоохоронні органи, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди умисно зник, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, коли він сам залишив потерпілого без допомоги, маючи змогу надати допомогу потерпілому, при тому, що ОСОБА_3 сам поставив потерпілого ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що 23.11.2017 року він виїхав на роботу, так як йому подзвонили клієнти з мікрорайону Ювілейний. Він їхав приблизно зі швидкістю 50 км, по об`їзній дорозі де помітив дідуся, який переходив дорогу в метрах 10 від його машини та почав сигналити, дідусь призупинився, а він не встиг зреагувати та загальмувати. Після цього просидів в автомобілі хвилин 10, потім вийшов з нього та пішов до себе додому. Приблизно через півтори години був вдома. Коли прийшов додому не міг прийти в себе, так як перебував у сильному стресі. Потім приїхали працівники поліції, він поїхав з ними для проведення медичного огляду. Наступного дня о 6 годині ранку пройшов експертизу за висновком якої був тверезим. Після експертизи поїхав до слідчого, давав показання добровільно. Клопотань про призначення захисника слідчому він не подавав. Підтвердив показання про обставини злочину, що давав при проведенні слідчого експерименту. Після ДТП до потерпілого із автомобіля він не вийшов, побачив багато людей і злякався, тому пішов. Він зрозумів, що скоїв наїзд на людину. Під наркотичними засобами в момент ДТП не перебував, алкоголь вживав за два дні до ДТП. Шкоду потерпілому не відшкодовував. Стаж керування 7 років, часто їздить за кермом. До цього правопорушень не було. На місці ДТП пішохідного переходу та світлофору не було, є заокруглення. Автомобіль був у справному стані. Подія сталась близько 10-00 години ранку. Автомобіль на якому він був, належав якійсь жінці, був посередник, якому він надав копію паспорту, а той надав технічний паспорт на автомобіль, та він почав працювати таксистом неофіційно. Працює нелегально за наймом, інколи вивозить товар на ринок. Він одружений, має дитину. Має захворювання, яке пов`язане з нервовою системою. Йому було невідомо, що він знаходився на обліку в ПНД. Він потрапляв в КПНД, оскільки 1,5 роки назад вживав наркотики. Пішохода він побачив пізно, оскільки там було припарковано машину, удар прийшовся в праву сторону автомобіля. Він вийшов з авто, потерпілий знаходився позаду машини, ознаки життя подавав. Вину визнає, у скоєному розкаюється. Цивільний позов визнав частково, матеріальну шкоду визнає, а моральну лише в розмірі 50 000 грн.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, судом враховано наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, під час розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що свідком подій не був. 23.11.2017 року на його номер телефону подзвонив лікар і сказав, що батько потрапив у ДТП. Приїхав до лікарні, батька повезли до операційного відділу. Потім батька перевели до реанімації. Помер батько о 20-00 годині. Обвинувачений не відшкодував будь-якої шкоди. Просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на реальний строк.

За вимогами ч.1 ст. 349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Крім показань самого обвинуваченого, потерпілого, в ході судового розгляду за клопотанням прокурора та сторони захисту досліджено також інші докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.11.2017 року, а саме проїзної частини в м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, поблизу будинку 70а, в ході якого встановлено, що транспортний засіб «Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 на місці ДТП, з пошкодженнями локалізованими в передній частині транспортного засобу. Пошкоджена цілісність лобового скла, приблизно по центру, знизу, праворуч. Пошкоджена цілісність металевого корпусу, копоту, деформовано метал, відлущена фарба. Транспортний засіб розташований на місці ДТП, однак розташований від слідів гальмування та знаходиться ближче до дороги пр. 200 річчя Кривого Рогу. Водій транспортного засобу відсутній. Маються фрагменти відлущеної фарби (Т.2 а.с. 8-18);
- лікарським свідоцтвом про смерть №1974 від 28.11.2017, згідно якого помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом. Причина смерті встановлена судово-медичним експертом. Хвороба, що призвела до смерті: а) Шок; б) переломи кісток скелету, ушкодження внутрішніх органів, інші уточнені травми з залученням декількох ділянок; пішохід травмування тіла при зіткненні з легковим автомобілем, вантажним (Т.2 а.с. 41);
- протоколом огляду трупа від 24.11.2017 року під час якого виявлено, що труп гр. ОСОБА_9 знаходиться на каталці в приміщенні КЗ «Міська лікарня №2», розташованого за адресою пр. 30-років Перемоги, 2а м. Кривого Рогу в положенні лежачи на спині (Т.2 ас. 52);
- висновком експерта №1974, за підсумками якого при експертизі трупа виявлені ушкодження у вигляді сумісної травми голови, тулубу та кінцівок: відкрита черепно-мозкова травма: множинні рани, садна та синці на голові, крововиливи у м`яких покривних тканинах голови, переломи кісток основи черепу, двобічний перелом верхньої щелепи, субдуральні крововиливи, об`ємом близько 50 мл у правій та лівій потиличних ділянках, субараноїдальні крововиливи на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку, крововиливи у речовину головного мозку, ділянки розрідження речовини головного мозку; закрита травма грудної клітини: множині садна та синці на грудній клітині, множинні переломи ребер, крововиливи у корені легень та у пара аортальну клітковину; закрита травма живота: крововиливи у навколо ниркову клітковину, розриви та крововиливи у тканині печінки; розривів між хребцевих дисків на рівні 6-7 шийних, 2-3 грудних хребців та між 12 грудним та 1 поперековим хребцями; переломів великогомілкової та малогомілкової кісток праворуч; перелом правої плечової кістки; вивих голівки правої променевої кістки. Вищевказані ушкодження виникли при життєво за короткий проміжок часу до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) і враховуючи їх характер та локалізацію могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події. Виявленні ушкодження у вигляді сумісної травми голови, тулубу та кінцівок, що явилися причиною смерті знаходяться в причинному зв`язку з її настанням і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб. Смерть настала від сумісної травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, і ускладнилась травматичним шоком, що і стало безпосередньо причиною смерті. На це вказують наявність ушкоджень, морфологічні зміни внутрішніх органів та дані з наданої медичної документації. При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа етиловий спирт, інші спирти та їх ізомери не виявлені (Т.2 а.с. 55-62);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2017 за участю свідка ОСОБА_3 згідно якого, останній виставив статистичний автомобіль таким чином, як той рухався, зазначив швидкість 55-60 км/год та зазначив, що виявив пішохода вже безпосередньо на проїзній частині дороги, в момент коли той перетинав дорогу прямолінійно зліва на право, відносно руху транспорту, ОСОБА_3 наніс крейдою місце, місце виявлення пішохода, місце наїзду. Крім того зазначив, що в момент ДТП автомобіль під його керуванням контактував своєю передньою правою частиною, із правою бічною частиною тулуба пішохода. Перед наїздом застосував екстрене гальмування без відвороту керма, та продовжуючи рухатись в стані юзу, здійснив наїзд на пішохода. (Т. 2 а.с. 72-77);
- протоколами проведення слідчого експерименту від 08.12.2017 за участю свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , згідно яких свідки зазначили місце розташування автомобіля та пішохода, який переходив прямолінійно дорогу зліва на право, відносно руху транспорту, та місце наїзду на пішохода (Т.2 а.с. 78-89).

- висновком експерта №8/10.1/369 від 14.12.2017, відповідно до якого: 1. Згідно свідчень водія ОСОБА_3 : в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем«Daewoo Sens T13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точку зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП; згідно свідчень свідка ОСОБА_12 та згідно свідчень свідка ОСОБА_14 в діях ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Daewoo Sens T13110» вбачається невідповідність вимогам п.12.3, 12.45, 12.9 б) ПДР України. Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із ДТП (Т.2 а.с . 94-99);
- висновком експерта №8/10.2/351 від 12.12.2017, відповідно до якого на момент огляду система рульового керування автомобіля «Daewoo Sens T13110» , р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані (Т.2 а.с. 104-107);
- висновком експерта №8/10.2/354 від 12.12.2017, відповідно до якого на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «Daewoo Sens T13110», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані (Т.2 а.с.112-115).
Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати:
- за ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому;
-за ч.1 ст. 135 КК України за ознаками завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.
У відповідності із ст. 12 КК України, один із злочинів у вчиненні якого суд визнає ОСОБА_3 винуватим відноситься до категорії тяжких злочинів, а інший до злочинів невеликої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, наслідком одного з яких є смерть потерпілого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину втечу з місця скоєння злочинів, позицію потерпілого в суді, який наполягав на призначенні ОСОБА_3 реального покарання у виді позбавлення волі, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (Т. 2 а.с.133), раніше не судимий (Т.2 а.с.130), має малолітню дитину (Т.2 а.с. 135), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебуває (Т.2 а.с.131), перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з жовтня 2017 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності(т.2 а.с. 132).
На думку суду, наявність у обвинуваченого такого діагнозу не позбавляло його можливості самостійно захищати свої права та інтереси, тому він не потребував обов`язкового представництва захисником під час досудового розслідування.

Разом з тим під час судового розгляду кримінального провадження ухвалою суду від 24.04.2018 року за клопотанням обвинуваченого йому призначено захисника, чим забезпечено його право на захист.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно з висновків досудової доповіді, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації (Т.1 а.с. 51-52).
Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення 1997,59 грн. витрат на придбання лікарських засобів; 14227,88 грн. витрат на поховання та 38400,00 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи з ПрАТ «Київський страховий дім» та про стягнення з обвинуваченого 261600,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В судовому засіданні представник потерпілого та потерпілий позов підтримали повністю, просили його задовольнити.
Щодо стягнення майнової та моральної шкоди із ПрАТ «Київський страховий дім».
Згідно із ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «Київський страховий дім», в судове засіданні не з`явився, надав до суду письмовий відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Київський страховий дім» відмовити, оскільки страховик будь-яких прав цивільного позивача не порушував. Відповідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Потерпілий до них з будь-якими заявами не звертався, тому підстав для задоволення цивільного позову в цій частині не вбачає.
Що стосується доводів представника ПрАТ «Київський страховий дім», який вказує, що цивільний позивач у встановленому законом порядку із заявою про виплату страхового відшкодування та документами, що посвідчують право майнової вимоги до страхової компанії не звертався, що позбавило їх можливості прийняти вмотивоване рішення за результатами такого звернення та встановити, чи дійсно заявлена подія є страховим випадком, то необхідно зазначити, що у відповідності до ст. 6 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом того ж Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду.
Таким чином доводи представника цивільного відповідача можна визнати обґрунтованими, у зв`язку з чим позовні вимоги цивільного позивача до з ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 .
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов потерпілого в частині стягнення з нього моральної шкоди визнав частково в розмірі 50 000 грн.
Положеннями ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням принципу розумності і справедливості, суд вважає, що у зв`язку зі смертю батька потерпілий зазнав душевних страждань, пов`язаних з невідворотністю втрати батька, позбавлення можливості спілкуватись з ним в подальшому та істотними змінами в сімейному житті, тому врахувавши матеріальне становище обвинуваченого, а також те, причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та смертю потерпілого ОСОБА_9 розмір моральної шкоди, яку обвинуваченому належить відшкодувати ОСОБА_7 становить 200 000,00 тисяч гривень.
Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз: №8/10.1/369 від 14.12.2017 року в розмірі 1731,80 грн. (т. 2 а.с.93); №8/10.2/351 від 12.12.2017 року в сумі 692,09 грн. (т. 2 а.с.103); №8/10.2/354 від 12.12.2017 р. у сумі 790,96 грн. (т. 2 а.с.111)
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту сплинув 25.03.2018, судом не продовжувався, а підстав для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 135 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбуття покараня обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експертів в загальній сумі 3214 (три тисячі двісті чотирнадцять) грн. 85 коп.
Речовий доказ - автомобіль «DAEWOO SENS T13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN - НОМЕР_3 , переданий під зберігальну розписку власнику ОСОБА_15 - вважати повернутим законному власнику.
Арешт накладений ухвалою ЦентральноМіського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року на автомобіль марки «DAEWOO SENS T13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) VIN - НОМЕР_3 скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1