Справа № 344/7066/18
Провадження № 1-кс/344/2841/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000433 від 12.10.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433 від 12.10.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, на початку жовтня 2017 року ОСОБА_4 , діючи умисно, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення розбійного нападу на господарство ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . З цією метою, готуючись до скоєння даного злочину, вони придбали маски, рукавиці, скотч, полімерні хомути та 11.10.2017 на автомобілі марки Ауді А8 сірого кольору р.н. НОМЕР_1 прибули в смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Близько 22.40 год. того ж для, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , одягнувши маски та рукавиці, озброївшись електрошокером, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою корисливого заволодіння чужим майном, шляхом взлому замка вхідних дверей проникли в приміщення житлового ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_1 . Перебуваючи у будинку, вони із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, зв`язали полімерними хомутами та скотчем ОСОБА_9 , закрили її рот кляпом та під погрозою здійснити фізичну розправу та застосувати електрошокер, заволоділи ювелірними виробами із золота в кількості 5 найменувань та 30 виробами із срібла, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 11438,18 грн.

Покинувши місце події, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб, розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Також, встановлено, що в кінці листопада 2017 року ОСОБА_7 , отримав інформацію про те, що у квартирі АДРЕСА_2 , зберігається значна сума коштів, якою він вирішив заволодіти у злочинний спосіб.

З цією метою ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Вказані особи, діючи умисно, будучи особами, що раніше вчиняли розбій, маючи намір направлений на отримання доходів для власного збагачення, відчуваючи свою безкарність у зв`язку із не розкриттям на той час раніше вчинених ними злочинів, набувши кримінального досвіду, вирішили вчинити розбійний напад на квартиру АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали готуватись до скоєння розбійного нападу. З цією метою вони придбали світловідбиваючі жилети, бейджі, щоб під виглядом працівників комунальних служб, за надуманим приводом, ввівши в оману потерпілих, проникнути до квартири, де із застосуванням до потерпілих насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, та погрозою застосування такого насильства, заволодіти майном потерпілих.

Після цього, готуючись до вчинення злочину, у період часу із 27.11.2017 по 08.12.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали проводити розвідувальні заходи спрямовані на встановлення конкретного місцезнаходження квартири, розпорядку дня власників, шляхів підходу та відходу, та інші дії спрямовані на успішне вчинення розбійного нападу.

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 прибули 09.12.2017 з м. Калуша до м. Івано-Франківськ на автомобілі «Мерседес» сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , де на вул. Пасічній в м. Івано-Франківську пересіли в автомобіль марки Ауді А8 сірого кольору р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якої знаходився ОСОБА_10 . В подальшому вищевказані особи, поїхали на АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 залишили вищевказаний автомобіль одягнувши на себе заздалегідь підшуканні, засоби для вчинення злочину, а саме оранжеві жилети із бейджами і раціями та попрямували до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де зайшли в четвертий під`їзд вказаного будинку з метою вчинення розбійного нападу на квартиру АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб попередити спільників у випадку небезпеки та своєчасно покинути місце злочину.

Однак вчинити розбійний напад на вказане помешкання того дня ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не вдалось, оскільки жильці квартири АДРЕСА_4 залишили місце проживання, а у подальшому ОСОБА_7 був затриманий за скоєння інших злочинів.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 за не встановлених слідством обставин, придбав та зберігав за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_5 вогнепальну зброю револьвер. 03.04.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_6 , виявлено та вилучено револьвер, який згідно висновку експерта № 1.2-337/18 від 07.05.2018 є нарізною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм. під патрон кільцевого спалаху, виготовлений шляхом переробки конструкції 4-мм револьверу EKOL PYTHON 3 № НОМЕР_4 під 4-мм. патрон кільцевого спалаху Флобер промислового (заводського) виробництва (фірма Екол Туречинна).

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заставне Іваничівського району Волинської області та житель АДРЕСА_6 , українець, громадянин України, раніше не судимий.

24.05.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтованість якої на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання також зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин; незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки після отримання копії матеріалів провадження підозрюваному відомі адреси проживання та контактні дані осіб, допитаних в якості свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний причетний до вчинення кількох кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище наведені ризики та тяжкість вчинених злочинів, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту, не можливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Захисники в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні даного клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З матеріалів клопотання вбачається, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за вчинення яких передбачено покарання у вигляді від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимого.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22.07.2018 року, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставне Іваничівського району Волинської області, фактично проживаючого у АДРЕСА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 липня 2018 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 29 травня 2018 року.