АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1337/18 Справа № 215/4087/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши 24 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 00001457 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.05.2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Цим вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбутий строк за вироком Тернівського районного районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2017 р. за ст.186 ч.1 КК України у вигляді 3 місяців позбавлення волі; та остаточно призначено ОСОБА_8 до відбуття 4 роки 03 місяці позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочин проти власності, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за ст.186 ч.1 КК України, повторно, в період іспитового строку вчинив грабіж за наступних обставин.
25.07.2017р., приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась вдома, побачив у її неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2010 року народження, планшет марки LENOVA TAB2A8-50, підійшов до ліжка, на якому знаходився неповнолітній та відкрито викрав, вихвативши з рук останнього, планшет марки LENOVA TAB2A8-50, вартість якого згідно становить 2 513,75 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.
В апеляції:
- прокурор фактично не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні ним інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України, правильності правової кваліфікації його дій та обставин вчинення кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити та виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на покази обвинуваченого дані ним в судовому засіданні 30.10.2017 року та зазначені у вироку суду від 31.10.2017 року. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтуванні вказав, що у вироку є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки зазначені у вироку покази обвинуваченого не були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. Крім того, вирок від 31.10.2017 року був скасований ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.12.2017 року.
Заслухавши думку прокурора, який в судовому засіданні просив змінити вирок та задовольнити апеляційну скаргу, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо зміни вироку та виключення з мотивувальної частини посилання на покази обвинуваченого дані ним в судовому засіданні 30.10.2017 року та зазначені у вироку суду від 31.10.2017 року, колегія суддів, вважає безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до змісту ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.
Тобто, з аналізу вказаних норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції може досліджувати докази лише за клопотанням учасників кримінального провадження. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор вказав та вважає, що вказані обставини суд першої інстанції взяв за доказ та поясненнями даними обвинуваченим в іншому судовому засіданні, мотивував ухвалений вирок.
Однак, прокурор, будучи учасником кримінального провадження, а саме стороною з боку обвинувачення, надав апеляційну скаргу, яка не містить відповідного клопотання. У зв`язку з чим, виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено при апеляційному перегляді вироку.
Окрім іншого, необхідно вказати, що в оскаржуваному вироку, суд першої інстанції лише порівняв покази надані обвинуваченим безпосередньо в судовому засіданні та надані 30.10.2017 року та встановив факт їх протиріччя між собою.
А в обґрунтування вини ОСОБА_8 було покладені інші докази, а саме пояснення потерпілої, висновки експертизи, протоколи слідчих дії.
Прокурором не доведено, що за своїм змістом викладення судом показів обвинуваченого у вироку, наданих ним у суді першої інстанції чи виключення частини цих показів, у даному випадку суттєво вплинуло чи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Окрім того, підстав на які посилається прокурор в апеляції для зміни вироку не передбачено положеннями ст. 408 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора та доводів наведених ним в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3