Ухвала
Іменем України
01 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 537/1980/18
провадження № 51-8834 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засідання заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 ,

встановив:

До початку касаційного розгляду суддя ОСОБА_1 , який входить до складу колегії суддів, заявив самовідвід з підстав передбачених частиною 1 пунктом 4 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Перевіривши матеріали провадження суд дійшов висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, до Верховного Суду звернувся ОСОБА_4 із касаційною скаргою про перегляд ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року.
Судом встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року ОСОБА_4 , 1972 року народження, засуджено за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 121, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2013 року вказаний вирок місцевого суду щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року скасовано ухвалу апеляційного суду від 19 грудня 2013 року щодо ОСОБА_4 , а справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року скасовано вирок місцевого суду від 29 березня 2013 року в частині призначення ОСОБА_4 покарання та постановлено в цій частині новий вирок. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 121, частиною 1 статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року, де суддя ОСОБА_1 перебував у складі колегії суддів, частково задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , вирок Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року щодо засудженого змінено в частині призначеного покарання шляхом пом`якшення. Пом`якшено засудженому ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 121, частиною 1 статті 70 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 червня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку тримання в СІЗО до строку відбування покарання відповідно до статті 72 КК.
Оскаржуваною ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року повернуто засудженому ОСОБА_4 його апеляційну скаргу на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 червня 2018 року.
Отже, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення постановлене в межах однієї і тієї ж справи, в якій суддя ОСОБА_1 вже брав участь у складі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та висловлював по суті свою позицію у судовому рішенні. При цьому оскаржуване ОСОБА_4 рішення постановлене за наслідками вироку місцевого суду, перегляд якого і було здійснено касаційним судом за участі судді ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За таких обставин, участь судді ОСОБА_1 , котрий здійснював розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у складі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та є доповідачем у даному кримінальному провадженні у Верховному Суді, викликає сумнів у його неупередженості.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК, Суд

постановив:
Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити та здійснити повторний автоматизований розподіл матеріалів за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3