В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006937 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Російської Федерації, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх доньок, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 13.05.2016 приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись в кафе «Кораблик», що знаходиться по бульвару Я. Гашека в м. Києві, познайомився - ОСОБА_7 , під час спільного вживання спирт напоїв.

Перед закриттям вказаного вище кафе, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , та під вигаданим приводом, провів її до вагончику, що на території будівництва, по АДРЕСА_2 , де проживав, працюючи охоронцем. Перебуваючи у вагончику, ОСОБА_3 продовжив вживати алкогольні напої з ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 .

Реалізовуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне позбавлення волі, ОСОБА_3 взяв до рук дерев`яну биту, якою почав наносити удари по різним частикам тіла ОСОБА_7 , тим самим подавляючи її волю і здатність до опору. На прохання ОСОБА_7 , припинити нанесення їй ударів битою та відпустити, ОСОБА_3 не реагував та продовжував свої незаконні дії.

В результаті чого, ОСОБА_3 почав утримувати ОСОБА_7 у вагончику проти її волі, при цьому двері до вагончика ОСОБА_3 закрив на замок, тим самим вчинив незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Так, 18.05.2016 приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 будучи позбавлена волі, з заподіяними фізичними стражданнями з 23 години 00 хвилин 13.05.2016 та переймаючись за своє життя та здоров`я, спробувала покинути вагончик, в якому її утримував ОСОБА_3 та під приводом виходу до приміщення для справляння природних потреб, втекла з місця утримання.

Згідно висновку експерта № 1312, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: синці на повіках лівого ока, в лівій щічно-вилицевій ділянці, на верхній губі зліва, в нижньощелепній ділянці зліва, тильній поверхні правої та лівої кистей, в лівій дельтоподібній ділянці з переходом на ліву ключичну та підключичну ділянки, зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, тильній поверхні лівого передпліччя в верхній, середній та нижній третинах, тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині, в праві й підлопатковій ділянці, на передній черевній стінці доверху від пупця, передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись в період з 13.05.2016 по 18.05.2016 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, 14.05.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебував за місцем свого тимчасового проживання, а саме в вагончику, по вул. Сверстюка, 52-В, у м. Києві, разом з ОСОБА_7 , яку він незаконно утримував проти її волі. В цей час, побачивши жіночу сумку з особистими речами потерпілої ОСОБА_7 , у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправної і збагачення, ОСОБА_3 , здійснюючи психічне насильство, яке полягало в залякуванні ОСОБА_7 та скориставшись безпорадним станом потерпілої, відкрив жіночу сумку останньої, звідки дістав гаманець, з якого відкрито викрав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень, які належали потерпілій ОСОБА_7 .

Після скоєного, ОСОБА_8 , викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 400 гривень.

Крім того, 15.05.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебував за місцем свого тимчасового проживання, а саме в вагончику, по вул. Сверстюка, 52-В, у м. Києві, разом з ОСОБА_7 , яку він незаконно утримував проти її волі.

Під час, незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 , ОСОБА_3 наносячи удари по різним частинам тіла потерпілої, побачив на останній прикраси, в результаті чого у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_3 здійснюючи психічне насильство, яке полягало у залякуванні ОСОБА_7 та скориставшись її безпорадним станом, зняв дві срібні каблучки з пальців рук, останньої, перша вартістю 800 грн., друга 1200 грн., з шиї срібні ланцюжок вартістю 400 гри., хрестик вартістю 200 грн., з підвіскою вартістю 200 грн. та пару срібних сережок вартістю 500 грн. тим самим відкрито їх викрав.

Після скоєного, ОСОБА_8 , викраденим майном, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3300 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та цивільний позов визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 13.05.2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він знаходився в кафе «Кораблик», де разом з потерпілою вживав спиртні напої, після чого пішли до вагончика в якому він проживав, де продовжили вживати алкогольні напої. Перебуваючи в вагончику він вирішив не відпускати потерпілу додому, взяв в руки дерев`яну биту та почав бити потерпілу по різним частинам тіла та щоб потерпіла не втекла зачинив двері вагончику на замок. ОСОБА_3 утримував потерпілу в вагончику до 18.05.2016 року.

Крім того, 14.05.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, він знаходячись в вагончику разом з потерпілою, помітив її жіночу сумочку, звідки відкрито дістав гаманець та забрав з нього 400 гривень, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він, 15.05.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходячись в вагончику разом з потерпілою, скориставшись її безпорадним станом, зняв: з пальців рук дві срібні каблучки, з шиї срібні ланцюжок з хрестиком, підвіску та срібні сережки. Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України, а саме:

-за ч.2 ст.146 КК України у незаконному позбавленні волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань;

-за ч.2 ст.186 КК України - у відкритому викраденні чужого майна /грабіж/, вчиненому з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості та тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - підлягає задоволенню в повному обсязі /а.п. 18/.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

-за ч.2 ст.146 КК України - у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: ланцюжок, хрестик, підвіску, два перстні, жіночу сумку коричневого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_7 залишити у володінні власника ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Нокіа 1616», який переданий на зберігання ОСОБА_3 залишити у володінні власника ОСОБА_3 ; паспорт на ім`я ОСОБА_11 , фотоапарат марки «Нікон», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , мобільний телефон «Нокіа 105» мікрохвильова піч «Део», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві повернути власнику; дерев`яну биту, яка знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі /а.п. 18/.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 400 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: