печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Слідчий судя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

05.10.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно про накладення арешту на майно, яке вилучене 04.10.2018 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 140 000, 00 грн. та 1050 Євро.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000154 від 17.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 14 і ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. 04.10.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва слідчим відділом ГУ СБУ у м. Києві та Київській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено наступні предмети:мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 ;грошові кошти в сумі 140 000 гривень та 1050 Євро; акт № 01/2014 СРВ прийняття в експлуатацію пускового комплексу системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, з додатками, на 16 арк. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001581, зареєстрованому в ЄРДР 11.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження 04.10.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 140 000, 00 грн. та 1050 Євро; акт № 01/2014 СРВ прийняття в експлуатацію пускового комплексу системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, з додатками, на 16 арк. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Статтею 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.
Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на вимоги ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не вказано власника вилученого майна. Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору для доопрацювання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1