УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року

м. Київ
справа № 496/1662/16-к

провадження № 51-6809ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 березня 2018 року,
встановив:
Не погоджуючись з постановленими щодо засудженого ОСОБА_5 судовими рішеннями, захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
У межах наданого судом строку захисник ОСОБА_4 надіслав до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу. Проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, захисник так і не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, Суд звернув увагу захисника на те, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції доводи захисника ОСОБА_4 знову зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Захисникне конкретизував у чому полягає незаконність постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412-414 цього Кодексу. Зокрема, не вказано в чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (які б тягнули за собою обов`язкове скасування вищевказаних судових рішень) та як саме ці порушення, на думку захисника, вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваних вироку та ухвали.

Також, захисник ОСОБА_4 не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги засудженого без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ст. 436 КПК.
Стаття 436 КПКвизначає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону. Зокрема захисник просив скасувати вирок суду та ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 та направити матеріали до апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності кримінального провадження з подальшим призначенням нового розгляду в одному з районних судів м. Одеси , що не узгоджується з вимогами ст.436 КПК.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 березня 2018 року, разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3