23.05.2018 Єдиний унікальний № 371/296/18
Провадження № 1-кп/371/73/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000909, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Богуслав Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого офіціантом кафе «Шашлична», раніше не судимого,

за ст. 286 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення близько 19 години 20 хвилин 16 грудня 2017 року ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху в напрямку села Фролівка на 9 км +300 м автодороги «Зеленьки-Фролівка», поблизу села Олександрівка Миронівського району Київської області не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, внаслідок чого створив загрозу безпеці дорожнього руху та, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля та виїхав на праве по напрямку руху узбіччя, де здійснив зіткнення з деревом.

Такі дії обвинувачений вчинив в порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», та в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 132 від 19 січня 2018 року смерть ОСОБА_6 , 1971 року народження, настала внаслідок поєднаної травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, на що вказують ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_6 .

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 286 ч. 2 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що 16 грудня 2017 року близько 18 години він з батьком ОСОБА_6 автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхали до села Фролівка Миронівського району Київської області. Автомобілем керував він. Близько 19 години під час руху автодорогою «Зеленьки-Фролівка» поблизу села Олександрівка Миронівського району Київської області він не врахував дорожню обстановку, намагався об`їхати яму на дорозі, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на праве по напрямку руху узбіччя, де автомобіль зіткнувся з деревом. Батько, який перебував на пасажирському сидінні автомобіля, загинув на місці пригоди. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор та потерпіла ОСОБА_5 .

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та містить склад злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Обставини які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, працевлаштований, заочно навчається на факультеті «Комп`ютерні науки» Міжнародного науково-технічного інституту ім. Юрія Бугая, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Такі фактичні дані підтверджуються наданими характеристикою з місця проживання, виданою виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області 23 січня 2018 року, характеристикою з місця проживання, наданою головою вуличного комітету та депутатами Богуславської міської ради Київської області 25 січня 2018 року, характеристикою з місця роботи, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 22 травня 2018 року, довідками Богуславської ЦРЛ від 09 січня 2018 року, вимогою УІТ ГУ МВС України в Київській області від 21 січня 2018 року.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді Печерського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17 травня 2018 року органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінено як низькі. З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень та вказані ризики, орган пробації вважає можливим застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, без нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив необережний тяжкий злочин, позитивно характеризується, до вчинення даного злочину мав поведінку, яка відповідає приписам правових норм та не суперечить основним принципам права.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, ті обставини, що тяжкий злочин він вчинив з необережності, яка становить собою менш небезпечну форму вини, ніж умисел, низький рівень небезпеки обвинуваченого для суспільства та вчинення ним правопорушень, обставину, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування основного покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

Для контролю за поведінкою засудженого в період іспитового строку суд вважає необхідним та достатнім покласти на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Розмір витрат на залучення експертів при проведенні експертиз під час досудового розслідування становить 3718 гривень, з яких:

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № 12-1/2989 від 15.01.2018) склали 1430 гривень;

витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи (висновок № 12-1/55 від 22.01.2018) склали 858 гривень;

витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи (висновок № 12-1/328 від 21.02.2018) склали 1430 гривень.

Згідно правил ст. 124 КПК України вартість проведених у кримінальному провадженні експертних досліджень, що документально підтверджена довідками про процесуальні витрати у кримінальному провадженні, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у три роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3718 гривень.

Речові докази: CD-R диск із записом слідчого експерименту після набрання вироком чинності залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому ОСОБА_4 та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1