Номер провадження: 11-кп/785/799/18
Номер справи місцевого суду: 520/2003/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000408, внесеному до ЄРДР 07.02.2018 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,

встановив:

19.02.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000408, внесеному до ЄРДР 07.02.2018 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки обвинувачений є громадянином Республіки Молдови та не розуміє українську мову, а обвинувальний акт не був перекладений на рідну чи зрозумілу для обвинуваченого мову, під час досудового розслідування йому не було надано перекладача, чим порушено його право на захист. Також в ухвалі зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 не вручений обвинувальний акт у встановленому законом порядку.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України, просить її скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду є необґрунтованими, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Прокурор вказує, що ОСОБА_9 був неодноразово засуджений на території України, судові засідання відбувались без участі перекладача та він визнавав свою провину, що свідчить про те, що він розуміє українську мову та не потребує послуг перекладача.

Також прокурор вважає, що ненадання ОСОБА_9 обвинувального акту в перекладі на зрозумілу для нього мову не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідного клопотання він не заявляв, а переклад процесуальних документів, окрім судових рішень, видається учасникам кримінального провадження лише за їх заявою.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту є передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Частиною третьою даної норми передбачено, що слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).
У відповідності до п.18 ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
В судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 не звертався до слідчого або прокурора з клопотанням про надання йому перекладача.
Відповідно до ч.4 ст.29 КПК України, судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 не звертався до слідчого та прокурора з клопотанням про надання йому копії обвинувального акту у перекладі на його рідну або зрозумілу для нього мову, у зв`язку з чим будь-яких порушень права обвинуваченого на захист з боку органу досудового розслідування апеляційний суд не вбачає.
Більш того, визначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору не передбачені чинним КПК України, оскільки ст.ст.290, 291 КПК України фактично не встановлюють обов`язок слідчого та/або прокурора за власною ініціативою надавати обвинуваченому копію обвинувального акту в перекладі на іншу мову, а надання відповідного перекладу обвинувального акту передбачена приписамич.4 ст.29 КПК України і можлива лише за клопотанням сторони кримінального провадження.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту з підстав, зазначених в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на вимогах кримінального-процесуального Закону, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду та призначення нового розгляду обвинувального акту в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000408, внесеному до ЄРДР 07.02.2018 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4