Справа № 467/577/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000359 від 23 вересня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, громадянки України, має двох неповнолітніх дітей, не працюючої, освіта вища, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор висунув ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

В подальшому прокурор змінив висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у порядку ст. 338 КПК України, перекваліфікувавши її дії на ч.2 ст. 367 КК України.

Так, згідно обвинувального акта, погодженого керівником Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області 08 грудня 2017 року, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона, будучи відповідно до наказу Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 1645-то від 11 грудня 2015 року, призначеною на посаду начальника Відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області, являючись службовою особою, 11 березня 2016 року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, вчинила службову недбалість, що призвело до незаконного відчуження земельної ділянки земель запасу, яка належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, площею 27,1435 га, кадастровий № :04:00:0038, вартістю 736 537,79 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками згідно з приміткою до ст. 364 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 11 березня 2016 року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, вчинила службову недбалість, що призвело до незаконного відчуження земельної ділянки земель запасу, яка належала державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, площею 18,5391 га, кадастровий № :04:00:0037, вартістю 503 057,74 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками згідно із приміткою до ст. 364 КК України.

В судовому засіданні, на стадії судового розгляду, захисник обвинуваченої звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття цього кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти задоволення такого клопотання, вважав можливим звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України, посилаючись на те, що вона вперше вчинила злочин середньої тяжкості і на даний час перестала бути суспільно небезпечною.

Обвинувачена ОСОБА_7 , в свою чергу, погодилась на закриття кримінального провадження у зв`язку із її звільненням від кримінальної відповідальності саме з підстав, передбачених ст. 48 КК України.

Тож згідно із правилом ч.4 ст. 286 КПК України, суд невідкладно перейшов до розгляду вказаного клопотання та заслухавши позиції учасників судового провадження, перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, його відповідність вимогам кримінального процесуального закону України, а також наявність передумов, що передбачені ст. 48 КК України, прийшов до таких висновків.

Клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України обґрунтоване тим, що обвинувачена на сьогоднішній день звільнена із займаної посади, раніше не судима, інших будь-яких суспільно-небезпечних діянь не вчиняла, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, а рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2018 року було визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 15 березня 2016 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_9 . ОСОБА_10 на право постійного користування земельними ділянками з кадастром № :04:00:0037 та кадастровим № :04:00:0038, у зв`язку з чим змінилась обстановка, а ОСОБА_7 перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Таким чином, вказана правова норма передбачає дві передумови звільнення особи від кримінальної відповідальності: коли особа вперше вчинила злочин та вчинений нею злочин відноситься до категорії невеликої або середньої тяжкості.

Тож в аспекті цих передумов, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, що підтверджується довідкою № 2-050520017/48009 від 05 травня 2017 року, а відтак є такою, що вперше вчинила злочин, який не є корупційним і згідно норми ч.3 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Що ж до умови звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, тобто такої зміни обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно-небезпечною, то суд виходив із такого.

Зокрема, за доктриною кримінального права, суспільна небезпечність особи полягає, насамперед, у вчиненні нею злочину, позаяк, у подальшому визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, висновок про таку можливість має ґрунтуватись на основі характеристики даної особи, як то, соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової, а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх щодо даної особи умов (оточення в побуті, у сім`ї, на роботі).

Верховний Суд України роз`яснив, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно-небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину (п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року).

А тому, в ракурсі вказаного, суд приходить до переконання, що на даний час ОСОБА_7 перестала бути суспільно небезпечною внаслідок зміни обстановки.

Зокрема, обвинувачена, під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення займала посаду начальника Відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області, будучи наділеною повноваженнями виконувати, серед іншого, організаційно-розпорядчі функції, тобто була службовою особою.

Проте, з 01 лютого 2017 року її робота на вказаній посаді була припинена за угодою сторін відповідно до пункту 3 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» та пункту 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України, що прямо підтверджується наявною в матеріалах провадження належно завіреною копією наказу № 2-к від 01 лютого 2017 року.

Робота ОСОБА_11 на посаді, як вбачається з цього ж наказу, була припинена на підставі наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26 січня 2017 року № 47-то «Про звільнення ОСОБА_7 » та наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 27 лютого 2017 року № 70-к «Про звільнення ОСОБА_7 ».

Крім того, під час судового провадження, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_7 народилась друга дитина ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Арбузинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області.

Отже, у ракурсі установлених судом обставин, як то, звільнення ОСОБА_7 із займаної посади, суд приходить до переконання, що обстановка у даному, конкретному випадку зазнала таких змін, які на даний час фактично унеможливлюють вчинення нею нового злочину, принаймні, злочину у сфері службової чи професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Суд бере до уваги і те, що народження обвинуваченою другої дитини вже під час судового провадження в достатній мірі мінімізує гіпотетичну наявність ризику вчинення нею іншого злочину.

Тож, всі ці достовірно установлені факти, як самі по собі, а тим більше в сукупності, свідчать про те, що на даний час ОСОБА_13 перестала бути суспільно-небезпечною, оскільки у цій ситуації обстановка після вчинення злочину змінилась наскільки, що унеможливлює вчинення нею нового злочину, зокрема, у сфері службової діяльності, а також говорять про малоймовірність вчинення будь-якого іншого злочину, з урахуванням того, що обвинувачена виховує двох неповнолітніх дітей, має сім`ю, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за час проживання на території Арбузинського району Миколаївської області заяв та скарг на неї не надходило.

Таким чином, суд, здійснивши юридичну оцінку дій ОСОБА_7 , які відображені в обвинувальному акті, в світлі роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, а також переконавшись, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України, установивши їх дійсність в судовому засіданні шляхом оцінки наявних у нього доказів, пересвідчившись у добровільній згоді обвинуваченої на закриття кримінального провадження з таких підстав, приходить до висновку про можливість звільнення її від кримінальної відповідальності за умов, що визначені ст. 48 КК України.

При цьому суд ураховує, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із положень ч. 3 ст. 288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

То за таких обставин, суд приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для задоволення клопотання, поданого захисником, оскільки останнє є обґрунтованим і доведеним перед судом у порядку, що визначений кримінальним процесуальним законом України.

Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369, 370, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000359, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2016 року, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, згідно ст. 48 КК України - у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1