Справа № 489/3566/18
Провадження № 1-кп/487/549/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0001033 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, -

Встановив :

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною без дозволу залишати домашню адресу в нічний час, посилаючись на те, що заявлені прокурором ризики на даний час втратили свою актуальність оскільки не здобуто жодного підтвердження, що ці ризики ще існують. Також ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, постійно проживає в орендованій квартирі разом із цивільною дружиною, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину та потребує допомоги. ОСОБА_4 бажає співпрацювати із судом та стороною обвинувачення з метою допомогти доказати істину по справі і довести свою невинуватість, а також здійснювати допомогу своїй дружині.
Крім того, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зняття арешту з майна, вилученого під час обшуку, а саме автомобілю БМВ 735 І, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , посилаючись на те, що автомобіль належить ОСОБА_6 , яка видала довіреність на ім`я ОСОБА_7 та санкція статей КК України, за якими він обвинувачується не передбачає конфіскацію майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника та просив змінити запобіжний захід та зняти арешт з автомобілю.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу. Щодо зняття арешту з автомобіля, просив вирішити на розсуд суду.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суддя дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді від 26.04.2018р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.06.2018 р.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб - до 17.08.2018 року включно.

Відповідно до ч.1 статті 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Клопотання захисника відповідає вимогам статті 201 КПК України.

З урахуванням положень ч.4 статті 201 КПК України щодо розгляду суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України стороною захисту не оспорюється.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисту щодо відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, оскільки наявність ризику, передбаченого пунктом 5 ч.1 ст.177 КПК України було доведено під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що знайшло своє відображення в ухвалі слідчого судді від 26.04.2018 року та не спростовано в даному судовому засіданні.

Разом з тим, оскільки обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки: постійно проживає в орендованій квартирі АДРЕСА_3 із цивільною дружиною, яка 20.07.2018 року народила дитину та потребує сторонньої допомоги, суддя вважає, що запобігти вказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту заборонивши йому залишати без дозволу суду місце проживання: квартиру АДРЕСА_3 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Враховуючи викладені обставини, приходжу до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеному ризику, можливо шляхом застосування біль м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи клопотання про зняття арешту з вилученого під час обшуку майна, суддя дійшов висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2018 року накладено арешт на майно у вигляді автомобілю BMW номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 та на майно підозрюваного вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді мобільних телефонів Samsung чорного кольору, Prestigio, Samsung, Lenovo, HTC, Samsung imei НОМЕР_2 , Nokia imei НОМЕР_3 , Sony Eriksson imei НОМЕР_4 , Samsung, з забороною можливості відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Підставою для накладення арешту на майно у вигляді автомобілю BMW номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до вказаної ухвали, стало те, що цей автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 статті 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Крім того, в пункті 12 частини 1 стаття 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до ст. 374 КПК України, «У резолютивній частині вироку зазначаються .....рішення щодо речових доказів і документів...».

Таким чином, враховуючи що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, арешт з майна, вилученого під час обшуку, а саме автомобілю БМВ 735 І, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 176-178, 181, 201, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, вилученого під час обшуку, а саме автомобілю БМВ 735 І, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому:

залишати без дозволу суду місце проживання: квартиру АДРЕСА_3 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 22.09.2018 року (включно) наступні обов`язки:

- Не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду;

- Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- Утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні поза судовими засіданнями, будь-яким чином, в тому числі за допомогою мобільного зв`язку та мережі Інтернет;

- Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 22.09.2018 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню. Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

Головуючий суддя : ОСОБА_1