печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

У березня 2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про скасування арешту майна.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000405 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року (провадження № 757/45448/17-к) накладено арешт, зокрема, на банківський рахунок ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Вимоги клопотання підтримала в повному обсязі.
Слідчий/прокурор за клопотанням якого накладався арешт, та який проводить досудове розслідування у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Прокурор ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Проти задоволення клопотання заперечував.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 01.07.2017 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року (провадження № 757/45448/18-к) накладено арешт, зокрема, на грошові кошти, які обліковуються на рахунках АТ «Українська охоронно-страхова компанія» () № НОМЕР_1 ; відкритого у філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 65; м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Протягом досудового розслідування не встановлено, що джерело походження грошових коштів які перебувають арештованими на розрахункових рахунках підприємства є предметом злочину чи отриманні незаконним шляхом.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2017 року (провадження № 757/45448/17-к) в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку АТ «Українська охоронно-страхова компанія» () № НОМЕР_1 ; відкритого у філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 65; м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1