Справа № 755/2936/18
№ 1-кп/755/693/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0006137 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого кур`єром у ТОВ «Час лото», з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.11.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на той самий строк,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 29 квітня 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, дізнався від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про можливість придбання психотропної речовини амфетамін. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини - амфетаміну, ОСОБА_6 попрямував за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 79-А, де з торця вказаного будинку забрав згорток з фольги, у якому містився поліетиленовий пакет з психотропною речовиною амфетаміном, тим самим незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, після чого, з метою розрахування за придбану психотропну речовину, залишив грошові кошти в сумі 300 грн. у тому ж місці, де й був захований згорток з фольги. У подальшому, з придбаною психотропною речовиною - амфетаміном, ОСОБА_6 , тримаючи її при собі, попрямував до Дніпровського району міста Києва, де близько 19 години 30 хвилин був затриманий працівниками поліції.

Так, 29 квітня 2016 року, у період часу з 20 години 00 хвилин по 20 годину 45 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 12-А, слідчим виявлений громадянин, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у якого в руках знаходився блакитний портфель. Під час огляду даного портфелю, в одній з кишень виявлено фасувальні поліетиленові пакети, електронні ваги з нашаруванням психотропної речовини - амфетаміном, масою 0,0002 г, в іншій кишені виявлено поліетиленовий пакет з психотропною речовиною амфетаміном, масою 0,375 г. Загальна маса вилученої психотропної речовини амфетаміну складає 0,3752 г.

Згідно з висновком експерта № 1302х від 13.06.2016: 1. У наданій на дослідження порошкоподібній речовині, збитій у грудки рожевого кольору масою 0,573 г виявлено психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну у речовині складає 0,375 г; 2. У нашаруваннях порошкоподібної речовини білого кольору на електронних вагах виявлено психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну у нашаруваннях складає 0,0002 г.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною.

Згідно з наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 1 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, 29 квітня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвили, за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 79-А, з торця будинку забрав згорток з фольги, у якому містився поліетиленовий пакет з амфетаміном, за який залишив 300 грн. на місці знаходження згортку. Потім, з придбаним попрямував до Дніпровського району м. Києва, де був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього амфетамін. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Крім того, показав, що у скоєному щиро кається, усвідомив всю протиправність своїх дій, прохав дати йому шанс на виправлення, офіційно працює, є особою молодого віку, проживає зі своїм батьком та бажає стати на шлях виправлення.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: висновку судової експертизи № 1302х від 13.06.2016 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від. 23.06.2016 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, та такі що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, зокрема, його вина повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у тому, що він своїми діями вчинив незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд, згідно зі ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (вину визнав повністю, щиро каявся, прохав дати шанс йому на виправлення), дані про особу ОСОБА_6 , зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює офіційно, за місцем роботи характеризується як відповідальний працівник, є особою молодого віку.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд вбачає обтяжуючу обставину - рецидив злочину за ст. 185 КК України, однак, оскільки органом досудового розслідування та державним обвинуваченням ОСОБА_6 цього висунуто не було, від цього він не захищався, суд не виходить за межі висунутого обвинувачення та не вказує у вироку щодо наявності обтяжуючої обставини з урахуванням зазначеного.

На підставі викладеного, суд вважає, що з урахуванням наведеного вище, особи ОСОБА_6 , йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Також суд вважає, що вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , слід виконувати самостійно, виходячи з наступного.

При вирішенні даного питання суд враховує, що штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст. 70) та за сукупністю вироків (ст. 71), а виконується самостійно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання. Штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст. 70) та за сукупністю вироків (ст. 71), а виконується самостійно. Штраф як додаткове покарання також виконується самостійно (ч. 3, 4 ст. 72).

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на той самий строк, слід виконувати самостійно, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 1302х від 13.06.2016 року в розмірі 1587 грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: психотропна речовина - амфетамін загальною масою 0,375 г; електронні ваги з нашаруваннями психотропної речовини амфетамін масою 0,0002 г, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , захиснику та прокурору.

Суддя: