Справа № 273/937/18
Провадження № 1-кп/273/141/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Новоград Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000223 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Понінка Полонського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимий: 27.01.2015 року Баранівським районним судом Житомирської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, 14.02.2018 року звільнений з Коростенської виправної колонії №71 у зв`язку із відбуттям покарання,
у вчиненні злочину, передбаченогочастиною 1 статті 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :
17.06.2018 року близько 19:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_1 , вирішив проникнути всередину житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .

Маючи прямий умисел на незаконне проникнення до житла, що належить ОСОБА_5 , всупереч вимог статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, достеменно знаючи, що ОСОБА_5 відсутня на території домогосподарства вирішив проникнути всередину житлового будинку.

Упевнившись, що ніхто із сторонніх осіб за його діями не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи умисно, підійшов до вікна вказаного будинку та шляхом відтягування цвяхів, якими прикріплено віконну раму, зняв її та проник через вікно в середину житлового будинку. В ході візуального огляду житлового будинку ОСОБА_4 почув сторонній шум на території вказаного домогосподарства і втік із житлового будинку, не заподіявши жодної матеріальної шкоди для потерпілої ОСОБА_5 , однак таким чином порушив недоторканість житла останньої.

26.06.2018 року в даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статей 468, 469 та 471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року обмеження волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, свою вину визнав. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди примирення, показання обвинуваченого, потерпілої, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості, а саме незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 , а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 162 КК України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є працездатною особою, працює не офіційно, по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий 27.01.2015 року Баранівським районним судом Житомирської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, 14.02.2018 року звільнений з Коростенської виправної колонії №71 у зв`язку із відбуттям покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 26.06.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 , 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 26 червня 2018 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000223 за частиною 1 статті 162 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України і призначити йому покарання за вказаним законом - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1