Справа №489/1363/18 11.09.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005520 від 08.11.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11.06.2018 року.

Обвинувачений: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та пом`якшити покарання. Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19.07.2017р. по 13.09.2017р. у строк покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017 р., та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Узагальнені доводи обвинуваченого.

Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і є занадто суворим.

Зазначає, що він щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні матір, цивільну дружину та неповнолітню дитину

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було зараховано в строк покарання - строк його попереднього ув`язнення з 19.07.2017р. по 13.09.2017р.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 08.11.2017 р. близько 01.10 год., за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи повторно, знаходячись у приміщенні Інтернет клубу "Матриця" по АДРЕСА_2 , таємно викрали належні ОСОБА_8 , 5 системних блоків від комп`ютерів з комплектуючими, загальною вартістю 18 960 грн., упаковку паперу, вартістю 85 грн., гроші в сумі 400 грн., заподіявши майнову шкоду в сумі 19 445 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, злочин вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно; обставин, що пом`якшують покарання щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, що не є максимальним розміром, передбаченим санкцією ч.2 вищевказаної статті .

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 13.09.2017р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст. 289 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Однак обвинувачений належних висновків для себе не зробив та майже одразу (через два місяці), протягом іспитового строку, знову вчинив корисний злочин проти власності.

Посилання обвинуваченого на наявність на утриманні матері, цивільної дружини та неповнолітньої дитини, як на підстави для пом`якшення покарання, не є слушними, оскільки зазначене не підтверджується матеріалами провадження.

Окрім того, зазначені апелянтом обставини не знижують ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину.

З огляду на наведене, Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку відносно того, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства. Покарання, призначене за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також, є необґрунтованими доводи обвинуваченого щодо безпідставного не зарахування судом першої інстанції у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 19.07.2017р. по 13.09.2017р.

Відповідно до резолютивної частини вироку, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання, ОСОБА_5 частково приєднано не відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017р. та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Окрім того, вироком суду постановлено строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 04.03.2018р. (дата затримання обвинуваченого по даному кримінальному провадженню) по 11.06.2018р. (ухвалення вироку).

Згідно із ст.72 ч.5 КК України ( в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017р.) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Зарахування судом строку попереднього ув`язнення здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи воно було застосовано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, попереднє ув`язнення (з 19.07.2017р. по 13.09.2017р) застосовувалося до обвинуваченого ОСОБА_5 за іншим кримінальним провадженням (вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017р.).

ОСОБА_5 остаточне покарання призначено вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.06.2018р. за сукупністю вироків у відповідності з правилами ст.71 КК України, а тому не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання засудженому строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, у якому ОСОБА_5 було засуджено

вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017р.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зарахування ОСОБА_5 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення лише в межах останнього кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: