ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1956/18

05 жовтня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 - го класу, Злазненської ЗОШ 1-3 ступенів, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 , 05.06.2018 року близько 15 год. 00 хв. знаходячись біля водойми, а саме на Базальтівському кар`єрі неподалік с. Базальтове, Костопільського району, шляхом вільного доступу, таємно викрав із залишеної без нагляду ОСОБА_4 на березі кар`єра сумки мобільний телефон марки «Lenovo К6», вартістю 3000 грн. з сім картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн. та грошові кошти в сумі 50 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3075 грн.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

27 липня 2018 року між законним представником потерпілого ОСОБА_5 за згодою потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 , його законним представником ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_8 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 27 липня 2018 року сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 374, 376, 392-395, 475 КПК України, ст.185 ч. 1 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 27 липня 2018 року укладену між законним представником потерпілого ОСОБА_5 за згодою потерпілого ОСОБА_4 з однієї сторони та законним представником обвинуваченого ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_6 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Lenovo К6», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутим по належності.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляцiйного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1