У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

01 листопада 2018 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою підозрюваних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000121 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ст.246 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та звільнено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ст.246 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000121 за внесеними відомостями до ЄРДР від 06 лютого 2015 року відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ст.246 КК України закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, підозрювані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржили її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просять ухвалити нове рішення, яким змінити ухвалу та повернути належне їм майно, зокрема мотоцикл «Viper-150», три бензопили та мобільний телефон.

Відповідно до ст.398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст.396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції на відповідність вимогам ст.396 КПК України вважаю, що вона подана належними особами, протягом визначеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, однак її зміст не у повній мірі відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, з наступних підстав.

Так, статтею 396 КПК України передбачено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів. Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.408 КПК України «Зміна вироку або ухвали суду першої інстанції», суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якшо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Частиною другою цієї ж статті кримінального процесуального закону передбачені підстави для зміни судом апеляційної інстанції ухвали суду про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, підстави для зміни судом апеляційної інстанції, такого роду ухвал суду першої інстанції, прямо КПК України не визначені.

Зокрема, у відповідності до вимог Глави 31 КПК України, ухвали суду першої інстанції підлягають зміні у разі встановлення апеляційним судом обставин, визначених у ст..409 КПК України

З апеляційної скарги убачається, що аелянти фактично висвітлили хронологію подій та встановлених обставин кримінального провадження та не погоджуються з ухвалою суду у частині неприйняття судом першої інстанції рішення щодо долі речових доказів.

Разом з тим, в апеляційній скарзі відсутні посилання на кримінальний процесуальний закон, що пов`язує висловлені вимоги апеляційної скарги з тим, у чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції, зокрема чи заявляли клопотання підозрювані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ході судового розгляду щодо повернення їм зазначеного в апеляційній скарзі майна, без посилання на матеріали справи та зазначення інформації щодо належності тієї чи іншої речі, яка являється речовим доказом, тому чи іншому підозрюваному.

Водночас, прохальна частина апеляційної скарги також цілком не сформована, так як із неї не вбачається, яке ж саме рішення повинен ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду їх скарги, згідно ст.407 КПК України, та з яких підстав, у порядку Глави 31 КПК України, кому і яке майно слід повернути, враховуючи й те, що рішення суду першої інстанції в частині щодо звільнення їх від кримінальної відповідальності ними не оскаржується.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Таким чином, апелянтам необхідно належним чином проаналізувати оскаржуване судове рішення , узагальнити доводи та навести їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення суду першої інстанції та висловити законну, передбачену ч.1 ст.407 КПК України, вимогу щодо рішення, яке повинен постановити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду їх апеляційної скарги на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року.

Крім того, вважаю за необхідне роз`яснити апелянтам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вони не позбавлені права звернутися до суду першої інстанції в порядку Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК для вирішення даного питання та повернення їм належних речей.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000121 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ст.246 КК України - залишити без руху.

Надати підозрюваним 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ними копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1