1Справа № 335/8899/18 1-кс/335/5950/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , особи, відносно якої вирішується клопотання прокурора - ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся перший заступник прокурора Запорізької області начальник управління нагляду у кримінальному провадженні старший радник юстиції ОСОБА_7 із клопотанням про продовження строку покладених на ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, мотивуючи свої вимоги наступним.

25.05.2017 о 17 годині 52 хвилині в пункті пропуску для авіаційного сполучення м. Запоріжжя співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , розшукуваного Інтерполом у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за ст. 205.3 КК Російської Федерації (проходження навчання в цілях здійснення терористичної діяльності).

25.05.2017, у період з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин, слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у приміщенні цього відділення поліції, у присутності захисника ОСОБА_10 , складено протокол про затримання ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Цього ж дня ініціатору розшуку каналами Інтерполу повідомлено про затримання ОСОБА_6 . У відповідь від ініціатора розшуку надійшло підтвердження наміру клопотатися про видачу (екстрадицію) останнього до Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 задоволено клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту строком на 40 діб.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2017 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

30.06.2017 до прокуратури Запорізької області з Генеральної прокуратури України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 205.3 КК Російської Федерації.

Відповідно до наданих російською стороною документів, у провадженні слідчого відділу по м. Карачаєвську СУ СК РФ по Карачаєво-Черкеській Республіці перебуває кримінальна справа № 530616 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205.3 КК Російської Федерації (проходження навчання з метою здійснення терористичної діяльності).

29.04.2015 старшим слідчим СВ по м. Карачаєвську СУ СК Російської Федерації по Карачаєво-Черкеській Республіці ОСОБА_11 винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого по вказаній кримінальній справі.

Відповідно до цієї постанови на території Сірійської Арабської Республіки функціонують незаконні озброєні формування з підготовки бойовиків, а також центри, які здійснюють навчання прихильників радикального Ісламу, у тому числі, громадян Російської Федерації, диверсійно-терористичним методам бойових дій, правилам поводження з вогнепальною зброєю та вибуховими пристроями.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у березні 2013 року, маючи на меті взяти участь у діяльності озброєного формування на території Сірійської Арабської Республіки, залишив територію Російської Федерації та виїхав до вказаної держави.

У подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи на території Сірійської Арабської Республіки, з метою здійснення у подальшому терористичної діяльності, з квітня 2013 року проходив навчання з фізичної, тактичної, бойової підготовки в учбовому центрі бойовиків «Адам Муаскар», розташованому біля м. Атма Сірійської Арабської Республіки, та у подальшому увійшов до лав незаконного озброєного формування - «Кавказский дом», розташованого біля м. Кафр-Хамра.

З квітня 2013 року ОСОБА_6 , озброєний вогнепальною автоматичною зброєю та боєприпасами, для закріплення отриманих диверсійно-терористичних знань та навичок ведення бою приймав участь у бойових діях проти озброєних сил Сирійської Арабської Республіки. Про вихід зі складу незаконного озброєного формування до правоохоронних органів Російської Федерації він не повідомляв.

Вказані дії ОСОБА_6 компетентними органами Російської Федерації кваліфіковано за ст. 205.3 КК Російської Федерації за ознаками проходження особою навчання, яке завідомо для особи, що навчається, проводиться з метою здійснення терористичної діяльності, у тому числі, отримання знань, практичних вмінь та навичок у ході занятій з фізичної та психологічної підготовки, при вивченні засобів вчинення вказаних злочинів, правил поводження зі зброєю, вибуховими пристроями, вибуховими, отруючими, а також іншими речовинами та предметами, що є небезпечними для оточуючих.

У ході досудового розслідування вищевказаної кримінальної справи місцезнаходження ОСОБА_6 встановлено не було, у зв`язку з чим постановою старшого слідчого СВ по м. Карачаєвську СУ СК Російської Федерації по Карачаєво-Черкеській Республіці ОСОБА_11 від 28.04.2015 вказану особу оголошено у розшук.

Постановою старшого оперуповноваженого відділу Управління ФСБ Росії по Карачаєво-Черкеській Республіці ОСОБА_12 від 15.05.2015 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

04.06.2015 відносно ОСОБА_6 Карачаєвським міським судом Карачаєво-Черкеської Республіки Російської Федерації обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 відносно ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.07.2017 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вказану ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, тобто до 30.10.2017.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 25.12.2017.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 19.02.2018.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2018 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 16.04.2018.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2018 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 12.06.2018.

Проведеною прокуратурою області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкодити видачі ОСОБА_6 до Російської Федерації не було виявлено.

Так, злочин, передбачений ст.205.3 КК Російської Федерації, не належить до військових злочинів, і не має політичного характеру. За цей злочин відповідно до законодавства Російської Федерації передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років або довічного позбавленням волі.

Також цей злочин відповідає ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, не закінчився.

Згідно з довідками Державної міграційної служби України за № 8.5-1319/8 від 09.08.2017, № 8.5-2080/8-17 від 11.10.2017 та ГУ ДМС України у Дніпропетровській області № 1201.3.3-5065/1201.3-18 від 30.03.2018, №1201.3.3-6191/1201.3-18 від 16.04.2018 ОСОБА_6 до територіальних органів Державної міграційної служби із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався, статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував.

Згідно з висновком відділу Федеральної міграційної служби по Карачаєво-Черкеській Республіці за № 2/4888 від 28.04.2015, ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону «Про громадянство Російської Федерації» № 1948-І від 28.11.1991.

Відповідно до довідки Управління з питань міграції Міністерства внутрішніх справ по Карачаєво-Черкеській Республіці за № 45/2780 від 07.07.2017, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_6 документований паспортом громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданим 10.10.2012 установою ФМС 09001.

Відповідно до довідки Управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП України в Запорізькій області за №1141/2/01-2017 від 14.06.2017, ОСОБА_6 правоохоронними органами України у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності не розшукується.

Відповідно до документів, долучених захисником ОСОБА_6 до апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2017, ОСОБА_6 має психічне захворювання, а саме «параноїдальну шизофренію», є інвалідом 2 групи, рішенням Карачаєвського міського суду від 08.10.2001 визнаний недієздатним.

Разом з тим, підчас перебування у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_6 неодноразово оглядався спеціалістами, у тому числі, лікарем-психіатром, і згідно з довідками цієї установи за № 2/7-5877 від 11.08.2017, № 2/7-5213 від 18.07.2017, № 2/7-4506 від 21.06.2017, №2/7-7025 від 26.09.2017, № 2/7-9518 від 18.12.2017, № 2/7-3736 від 17.05.2018 стан його здоров`я визнано задовільним і таким, що дозволяє слідувати етапом до Російської Федерації.

Генеральною прокуратурою України 02.04.2018 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 205.3 КК РФ.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2018 скарги ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_5 на постанову Генеральної прокуратури України від 02.04.2018 про його екстрадицію до Російської Федерації залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2018 апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2018 задоволено, постанову Генеральної прокуратури України від 02.04.2018 про екстрадицію ОСОБА_6 до Російської Федерації та зазначену ухвалу слідчого судді скасовано.

Підставою для скасування вказаних рішень Апеляційним судом Запорізької області стало, зокрема, те, що 17.04.2018 ОСОБА_6 звернувся до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.06.2018 № 1201.3.3-10316/1201.3-18 за результатами розгляду поданої ОСОБА_6 17.04.2018 заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, 31.05.2018 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області видано наказ № 55 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, який оскаржено ОСОБА_6 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з закінченням максимального 12-місячного строку екстрадиційного арешту та відповідно до клопотання Народного депутата України ОСОБА_14 щодо передання ОСОБА_6 на поруки, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 07.06.2018 змінено запобіжний захід відносно вказаної особи з тримання під вартою на особисту поруку до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Поручителем призначено Народного депутата України ОСОБА_14 , а на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки:

- прибувати до прокуратури Запорізької області або в суд за першою вимогою у визначений час;

- без дозволу прокуратури Запорізької області або суду не відлучатися із м. Костянтинівка Донецької області;

- письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого місця проживання.

Строк дії цих обов`язків встановлено до 06.08.2018.

З урахуванням викладеного, враховуючи наразі прокуратурою Запорізької області відповідно до доручення Генеральної прокуратури України № 14/1/2-23617-17 від 23.05.2018 проводиться повторна екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 до Російської Федерації, а завершення цієї екстрадиційної перевірки унеможливлено тим, на цей час рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом із вказаного питання не прийнято, прокурор просив продовжити строк застосування відносно ОСОБА_6 вказаних обов`язки відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник особи, видача якої запитується іноземною державою, ОСОБА_6 в присутності перекладача у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників процесу, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства та застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовується Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікована Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, Протоколом до неї від 29.03.1997, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, Європейська Конвенція по видачу правопорушників 1957 року. Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.

Згідно зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч. 1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.

Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї від 29.03.1997) передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 відносно ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.07.2017 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вказану ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, тобто до 30.10.2017.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 25.12.2017.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 19.02.2018.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2018 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 16.04.2018.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2018 застосування екстрадиційного арешту продовжено терміном на 60 діб, до 12.06.2018.

У зв`язку з закінченням максимального 12-місячного строку екстрадиційного арешту та відповідно до клопотання Народного депутата України ОСОБА_14 щодо передання ОСОБА_6 на поруки, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 07.06.2018 змінено запобіжний захід відносно вказаної особи з тримання під вартою на особисту поруку до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Поручителем призначено Народного депутата України ОСОБА_14 , а на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки:

- прибувати до прокуратури Запорізької області або в суд за першою вимогою у визначений час;

- без дозволу прокуратури Запорізької області або суду не відлучатися із м. Костянтинівка Донецької області;

- письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого місця проживання.

Строк дії цих обов`язків встановлено до 06.08.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо оскарження зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Частиною шостою статті 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При вирішенні питання про продовження строку застосування покладених на ОСОБА_6 обов`язків слідчим суддею враховуються, що ОСОБА_6 компетентними органами Російської Федерації обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі, перебуває у міжнародному розшуку, а також те, що Генеральною прокуратурою України рішення за запитом про екстрадицію у зв`язку з зазначеними обставинами не прийнято, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , наявності обставин, встановлених ч. 2 ст. 585 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку дії покладених обов`язків до 30.09.2018 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2018 року.

Керуючись ст.ст.177,179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків строком до 30.09.2018 року, передбачених ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2018 року на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- прибувати до прокуратури Запорізької області або до суду за першою вимогою у визначений час;

- не відлучатися з м. Костянтинівка Донецької області без дозволу прокурор, суду;

- письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого місця проживання.

Про продовження строку покладених обов`язків на ОСОБА_6 інформувати його особистого поручителя Народного депутата України ОСОБА_14 .

Строк дії ухвали до 30.09.2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, ОСОБА_6 , захиснику.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1