Справа № 357/8619/18
У Х В А Л А

06 серпня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Білої Церкви Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про проведення судово-психіатричної експертизи, у кримінальному провадженні № 0000166 від 17.08.2017 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 166 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказав про те, що СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000166, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 166 КК України.

Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків в частині турботи про здоров`я дитини, розвиток та психічний стан дитини.

Згідно медичної довідки від 05.01.2017 року, виданої лікарем невропатологом приватної клініки «Беладент» ОСОБА_7 відносно малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення консультації, встановлено діагноз: «Затримка мовленого розвитку. Синдром нервово-рефлекторної гіперзбудливості».

Відповідно до листа за вих. №308-О від 10 липня 2018 року Центра соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» вбачається, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований у центрі «Злагода» за направленням служби у справах дітей Білоцерківської міської ради 07.02.2018 року за № 11. Однак, психологічна допомога не була надана в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 (мама малолітнього ОСОБА_6 ) відмовилась від психологічної допомоги, аргументуючи власну поведінку тим, що дитина не потребує роботи з психологом.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по зазначеному кримінальному провадженню задовольнити на підставі наданих письмових матеріалів справи, а також врахувати, що з метою встановлення складу злочину по справі, а саме для вирішення питання про наявність у малолітньої дитини психічного захворювання (чи затримки психічного розвитку), що визначить належне виконання батьківських обов`язків його матір`ю ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання слідчого про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив задовольнити з підстав зазначених в клопотанні, оскільки саме за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 , слідчий звернувся в суд з вказаним клопотанням.

Згідно заяви слідчого існує ризики приховування малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та психічного і фізичного тиску на останнього з боку матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слідчий наполягав на розгляді клопотання без участі ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав позбавлений не був.

Так, слідчий суддя вислухавши думки учасників розгляду та вивчивши надані матеріали кримінального провадження № 0000166 від 17.08.2017 року приходить до наступного висновку.

Враховуючи, зміст диспозиції статті 166 КК України передбачає, що кримінальна відповідальність за зазначеною статтею наступає вразі злісного невиконання батьками, опікунами чи піклувальниками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, що спричинило тяжкі наслідки.

Злісне невиконання вказаних у ст. 166 КК України обов`язків утворює склад цього злочину лише у разі, коли воно потягло тяжкі наслідки. Тяжкі наслідки - ознака оціночна, яка потребує свого визначення у кожному конкретному випадку. Такими наслідками можуть визнаватися смерть, каліцтво дитини чи особи, стосовно якої встановлено опіку чи піклування, захворювання їх на небезпечну хворобу. Вчинення ними суспільне небезпечних діянь, які призвели до смерті інших осіб, заподіяння істотної шкоди їх здоров`ю або потягли за собою великі матеріальні збитки тощо. При цьому обов`язковою умовою кримінальної відповідальності батьків, опікунів чи піклувальників є те, що зазначені наслідки перебувають у причинному зв`язку із їх діянням.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За умовами ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 КПК України клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду. Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.

Відповідно до положень Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі. При цьому особисті амбіції батьків або одного з них відносно дитини чи будь-які конфлікти між самими батьками стосовно питання утримання і виховання дитини не можуть прийматися до уваги.

Так, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України; 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

З матеріалів кримінального провадження доданих до клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітньою особою (до 14 років), яка не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Крім цього, вивчивши підстави викладені в клопотанні слідчого з яким останній звернувся до слідчого судді, вбачається відсутність підстав зазначених у ч.2 ст. 242 КПК України.

Згідно з п. 8 «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2001 № 397, об`єктами судово-психіатричної експертизи є підозрювані, стосовно яких в органів дізнання та слідства виникли сумніви щодо їх психічної повноцінності, а також обвинувачені та підсудні, стосовно яких в органах слідства та суду виникли сумніви щодо їх осудності або можливості за психічним станом брати участь у слідчих діях чи судовому засіданні; свідки і потерпілі, стосовно яких в органах слідства та суду виникли сумніви щодо їх психічної повноцінності, а також потерпілі, стосовно яких вирішується питання про взаємозв`язок змін у їхньому психічному стані зі скоєними щодо них протиправними діяннями (безпорадний стан та заподіяння шкоди здоров`ю).

Діюче законодавство розрізняє правове становище малолітніх, які не досягли 14 років та правове становище неповнолітніх віком від 14 до 18 років. У ньому містяться терміни «малолітня особа» та «неповнолітня особа».

З матеріалів кримінального провадження доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має статусу потерпілого, оскільки останній є малолітньою особою до 14 років. Крім цього в матеріалах кримінального провадження також відсутні особи, визнані законними представниками потерпілого в порядку ст. 59 КПК України.

Порядок проведення психіатричного огляду та амбулаторних психіатричних експертиз для малолітніх осіб, віком до 14 років передбачений Законом України «Про психіатричну допомогу», який проводиться в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, клопотання органу досудового розслідування є не обґрунтованим та не підлягаючим задоволенню, у зв`язку з тим, що слідчим не доведено наявність підстав для проведення психіатричної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а викладені доводи слідчого не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 242-244, 309 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , узгодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000166 від 17.08.2017 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 166 КК України про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1