Справа № 1-кп/593/132/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"27" вересня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження) №- 120 182 100 400 00075 від 24 березня 2018 року про обвинувачення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поручин Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців немає, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, депутатом не обирався, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, 18 березня 2018 року, у ОСОБА_4 , який перебував по місцю проживання ОСОБА_5 , на АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, цього ж дня, в обідню пору доби, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні літньої кухні ОСОБА_5 , розташованій на АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, переслідуючи корисливу мету наживи, умисно таємно викрав із поверхні дивану мобільний телефон марки «Nokia 63 03 сі» вартістю 297 гривень 04 копійок.

Викрадене майно ОСОБА_4 заховав у задню кишеню своїх штанів, після чого покинув житловий будинок ОСОБА_5 , отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 297 гривень 04 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, запевнив суд про своє щире каяття, просить його суворо не карати. Також у судовому засіданні пояснив, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті, 18 березня 2018 року він перебував у житловому будинку потерпілого ОСОБА_5 , що в с.Божиків Бережанського району Тернопільської області. З потерпілим товаришує, колись разом працювали, між собою вони не родичі, стосунки нормальні. В цей день вони разом розпивали спиртне в приміщенні кухні будинку потерпілого. В якийсь момент він помітив, що потерпілий кинув свій мобільний телефон Нокія на диван і вийшов надвір по потребах. Тут у нього виникло бажання скористатися тим, що потерпілий випивший і не буде пам`ятати де він подів свій телефон, а також тим, що потерпілий його не бачить і вирішив забрати телефон потерпілого собі, для власних потреб. Так він взяв той телефон і заховав в кишеню. Повернувшись потерпілий не помітив пропажі телефону. Через деякий час він пішов з будинку потерпілого, поїхав додому. Також витягнув з телефону батарею і сім-картку, щоб ніхто не міг додзвонитися і щоб його не було викрито. Десь через тиждень до нього приїхали працівники поліції і почали розпитувати про ту крадіжку. Спочатку він заперечував викрадення, казав, що знайшов телефон потерпілого, а потім зізнався у вчиненні крадіжки і добровільно видав той телефон. Розкаюється у вчиненому, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде, вартості інкримінованого йому викраденого майна, не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явився, подав суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого у нього немає; він його пробачив, просить призначити обвинуваченому якнайм`якше покарання( а.с.43).

Також, потерпілий ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву, у якій просить суд визнати недоцільним дослідження обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України про обвинувачення ОСОБА_4 . Також зазначив, що правильно розуміє зміст таких обставин, усвідомлює і розуміє процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження його права апеляційного оскарження вказаних обставин і що така його позиція є добровільною(а.с.44).

Обвинувачений ОСОБА_4 також подав до суду письмову заяву, яку підтримав у судовому засіданні, згідно якої повідомив суд, що повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 18 березня 2018 року під час перебування у житловому будинку по АДРЕСА_2 таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_5 мобільного телефону, вартістю 297, 04 гривні. Також зазначив, що повністю визнає і не оспорює всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, з кваліфікацією його дій погоджується повністю. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, просив суд визнати недоцільним дослідження обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Як у заяві, так і у судовому засіданні запевнив суд, що правильно розуміє зміст таких обставин, також усвідомлює і розуміє процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження його права апеляційного оскарження вказаних обставин і що така його позиція є добровільною(а.с.45)

Прокурор погодилася із заявою обвинуваченого, заперечень щодо її задоволення не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Характеристика вих. №-251 від 19 квітня 2018 року видана Біщівською сільською радою Бережанського району Тернопільської області стосовно ОСОБА_4 є виключно позитивною( а.с.49).

При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як середньої тяжкості. Також, судом враховується і особа обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, повне визнання своєї вини у скоєному злочині, активне сприяння органам слідства у розкритті злочину. Суд також враховує й думку й потерпілого ОСОБА_5 , який просить призначити обвинуваченому найм`якіше покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, в розмірі ближчому до нижньої межі.

Долю речових доказів та процесуальних витрат по справі вирішити у відповідності до положень кримінально процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому основне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 коп.

Речові докази:- мобільний телефон марки «Нокія 6303 сі» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи від 12 квітня 2018 року у розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1