Справа № 683/2116/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові кримінальне провадження № 0000723 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Новоселиця Старокостянтинівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий 02.08.2011 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, 29.10.2013 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 30.06.2015 згідно ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2015 на підставі ст. 82 КК України умовно достроково звільнений з місць позбавлення волі з заміною на 240 годин громадських робіт, які ним відпрацьовано 28.10.2015,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 в середині серпня 2016 року побачив за межами с. Немиринці Старокостянтинівського району Хмельницької області по дорозі до с. Берегелі Старокостянтинівського району Хмельницької області недіючу споруду хімічного складу, яка перебуває в комунальній власності Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та вирішив вчинити крадіжку, за наступних обставин.
В останніх числах серпня 2016 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) біля 21 год. ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_7 , який мав в своєму розпорядженні автомобіль марки «УАЗ 3741» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які не були обізнані в злочинних намірах останнього про демонтаж та перевезення металобрухту з вищевказаного приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел того ж дня біля 23 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під`їхали на вказаному вище автомобілі до недіючої споруди хімічного складу, де за допомогою газового різака по металу, який попередньо ОСОБА_7 взяв з собою на прохання ОСОБА_5 , де діючи умисно, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, демонтував 2 металевих швелера довжиною 6 м. кожен, діаметром 22 мм., загальною вартістю 2600 грн. Після цього аналогічним чином демонтував металеву лутку розміром 4,1 м. х 3,1 м., балансовою вартістю 1470 грн. В свою чергу ОСОБА_7 , який не був обізнаним у вчиненні злочинних дій, за допомогою газового різака, здійснив порізку вказаних металевих виробів, після чого разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 здійснили їх завантаження до автомобіля.
Всього ОСОБА_5 спричинив Немиринецькій сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області майнової шкоди на загальну суму 4070 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
01 червня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді двох років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненому розкаявся, повністю відшкодував завдану потерпілій стороні шкоду, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував шкоду, у зв`язку з чим просив залишити без розгляду заявлений ним позов, просив вибачення, вважає, що останній заслуговує на шанс довести своє виправлення без позбавлення волі. Тому просить затвердити, укладену між ними угоду про примирення, наслідки затвердження якої йому зрозумілі.

Прокурор заперечив проти затвердження угоди про примирення за м`якістю узгодженого сторонами покарання. Зазначив, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків не зробив, продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Узгоджене угодою про примирення покарання для обвинуваченого визначене в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитись в тому, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовуватись, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.

Представнику потерпілого також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а також існують фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. При визначенні тривалості іспитового строку суд визнає критерієм його тривалості такий проміжок часу, який необхідний для того, щоб обвинувачений ОСОБА_5 довів своє виправлення без реального відбування покарання, а також, зокрема, з врахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу засудженого, тому вважає обґрунтованим встановити іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 01 червня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000723 від 12 жовтня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і обрати йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Залишити без розгляду позов Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя _____________