№1-кп/760/1883/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0009734 від 27.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

27.08.2018 року приблизно о 17 год. 10 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р. Чоколівський, 29, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив таємно викрасти ламелі для рекламоносія «Призматрон» в кількості семи штук, що належать ТОВ «РТМ-України».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р. Чоколівський, 29, за допомогою драбини, яку останній заздалегідь взяв з метою крадіжки, піднявся до рекламного щитка, будучи одягнений в світло відбиваючий жилет та тримаючи в руках напильник, який останній заздалегідь взяв з собою, зняв із рекламного щитку ламелі для рекламоносія «Призматрон» в кількості семи штук, що належать ТОВ «РТМ-України», але свій злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий працівником ТОВ «РТМ-України».
В результаті злочинних дій ОСОБА_2 ТОВ «РТМ-України» спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 2352 гривень.
В ході підготовчого судового розгляду між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2 було укладено угоду про примирення, зі змісту якої вбачається, що останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за обставинами викладеними в обвинувальному акті; завдана правопорушенням матеріальна шкода відшкодована потерпілому в повному обсязі, у зв`язку з чим сторони угоди дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У судовому засіданні представник потерпілого та обвинувачений просили затвердити цю угоду, оскільки вона укладена ними добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що він цілком розуміє, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також йому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч.3 ст.424 та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні теж пояснила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про примирення від 31.08.2018 року, укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2 підлягає затвердженню, оскільки дії останнього правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, угода укладена добровільно та її умови відповідають інтересам суспільства і не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та загальним засадам призначення покарань, крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази: ламелі металеві в кількості семи штук, суд вважає необхідним залишити в розпорядженні ТОВ «РТМ-України»; драбину дерев`яну, жилет світловідображуючий, напильник, суд вважає необхідним знищити.

Керуючись ч. 3 ст. 469, статтями 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2 .

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: ламелі металеві в кількості семи штук, - залишити в розпорядженні ТОВ «РТМ-України»; драбину дерев`яну, жилет світловідображуючий, напильник, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

При цьому, відповідно до положення ч. 3 ст. 394 КПК України, цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1