Провадження № 1-кс/127/8033/18
У Х В А Л А
Іменем України
05 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в порядку статті 303 КПК України, на постанову слідчого ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 01.06.2018 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 01.06.2018 про відмову у задоволенні клопотання.

Скарга мотивована тим, що 22.06.2018 ОСОБА_3 отримав постанову від 01.06.2018 року про відмову в задоволенні клопотання від 09.02.2018 року про проведення ряду слідчих дій, а саме: вжити процесуальних заходів щодо негайного припинення протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , провести слідчі дії щодо фіксації на його мобільному телефоні номера телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Ухвалою Вінницького міського суду від 07.05.2018 року суд ухвалив скасувати постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12.02.2018 про відмову у задоволенні клопотання.

На думку заявника, постанова слідчого ОСОБА_4 від 01.06.2018 є доказом умисного невиконання своїх професійних обов`язків та невиконання рішень та ухвал суду, а саме: слідчий ОСОБА_4 своїми діями унеможливлює допит свідків які є очевидцями подій, а також впливає на повноту і достовірність призначених свідків; слідчий ОСОБА_4 своїми діями унеможливлює можливість своєчасно оскаржити ту чи іншу дію чи постанову, всупереч ст. 220 КПК України; слідча ОСОБА_4 порушує обов`язок розгляду клопотань в супереч статті 220, 223 КПК України; слідчий свідомо приховує обтяжуючі обставини, які полягають в систематичних, довготривалих протиправних діях гр. ОСОБА_5 ; слідчий ОСОБА_4 істотно порушила основні засади КПК, а саме: ст.ст. 2, 8, 9, 11, 15, 21, 22, 23, 28 КПК України, що неодноразово встановлювалось ухвалами суду; слідчий ОСОБА_4 істотно порушує статтю 223 КПК, а саме - слідчі дії, є дії, спрямовані на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів, слідчий вживає заходів для забезпечення присутності осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути порушені, всі докази, заяви, клопотання долучаються до матеріалів справи, а не навпаки, слідчі дії, проводяться за участю особи, яка її ініціювала, крім випадків коли особа письмово відмовилася від участі в ній.

Як зазначає заявник, всі ці порушення слідчим ОСОБА_7 свідомо вчиняються, незважаючи на те, що ухвалою Вінницького міського суду від 10.05.2018 суд встановив, що слідчим при проведенні слідчої дії було порушено п. 6 ст. 223 КПК, а саме слідча дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого проводиться за участю особи, яка її ініціювала, крім випадків, коли така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Крім того, на думку заявника, оскільки слідча ОСОБА_4 в своїй постанові посилається на призначених безіменних свідків, є необхідність уточнення показань чи отримання показань щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті неналежного допиту під час досудового розслідування.

З метою перевірки правдивості показань, свідків, потерпілого та з`ясування розбіжностей, відповідно до п. 9 ст. 224 КПК виникла необхідність провести одночасно допит двох чи більше вже допитаних осіб.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 01.06.2018 року та зобов`язати слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018 року та винести обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоч була повідомлена належним чином про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні слідчого Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 04.04.2017, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, за фактом втручання у приватне життя ОСОБА_8 .

09.02.2018 потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив:

1. Вжити процесуальних заходів щодо негайного припинення протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

2. Провести слідчі дії щодо фіксації на його мобільному телефоні номера телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ;

Постановою слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12.02.2018 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018 відмовлено.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2018 року у справі №127/9185/18 скаргу ОСОБА_3 задоволено та скасовано постанову слідчого Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 12.02.2018 про відмову у задоволенні клопотання.

Повторно розглядаючи вищевказане клопотання, постановою слідчого Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 01.06.2018 відмовлено повністю у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчим зазначено що:

- вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження не доведена, факт втручання в особисте життя ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження і в допитах свідків, серед яких і сусіди потерпілого. Тому які саме протиправні дії необхідно припинити не зрозуміло;
- в другому пункті потерпілий ОСОБА_3 просить провести слідчі дії щодо фіксації на його мобільному телефоні номеру телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Вважаю, що проведення будь-яких слідчих дій з даного приводу є недоречним та на мою думку не може сприйматися як доказ вчинення протиправних дій по відношенню до ОСОБА_3 . Законодавчо не врегульовано та не заборонено здійснювати телефонні дзвінки в будь-яку пору доби. Тим більше телефонної розмови ОСОБА_3 з даним абонентом не мав, тому домисли, що вказаний телефон належить ОСОБА_6 є абсурдними.
Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. (ч. 2 ст. 220 КПК)

Обов`язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Відповідно до частини третьої статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Частиною п`ятою статті 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що вона не достатньо обґрунтована та не містить посилань на положення КПК які слугували підставою для відмови заявнику у задоволенні клопотання.

Зокрема, зазначаючи у постанові про те, що «вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження не доведена, факт втручання в особисте життя ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження і в допитах свідків, серед яких і сусіди потерпілого. Тому які саме протиправні дії необхідно припинити не зрозуміло» слідчим не зазначено які слідчі дії були нею проведені та з яких саме міркувань слідчий дійшла висновку про не доведеність факту втручання в особисте життя заявника, а також не зазначено які саме свідки були допитані та які покази вони надали.

Крім того, зазначаючи у постанові, що «Вважаю, що проведення будь-яких слідчих дій з даного приводу (фіксування мобільного телефону ОСОБА_9 , на мобільному телефоні заявника) є недоречним та на мою думку не може сприйматися як доказ вчинення протиправних дій по відношенню до ОСОБА_3 . Законодавчо не врегульовано та не заборонено здійснювати телефонні дзвінки в будь-яку пору доби. Тим більше телефонної розмови ОСОБА_3 з даним абонентом не мав, тому домисли, що вказаний телефон належить ОСОБА_6 є абсурдними», слідчим не зазначено які саме дії були нею вчинені для перевірки вищевказаної інформації, а саме наявності чи відсутності телефонного дзвінка у нічну пору доби.

Таким чином, оскаржувана заявником постанова слідчого не містить достатнього її обґрунтування та не містить жодних посилань на положення КПК України, які слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання заявника.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та необхідність задоволення її вимог.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 9, 110, 220, 223, 303, 307, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 01.06.2018 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018.
Зобов`язати слідчого ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.02.2018 та винести обґрунтоване рішення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя