Справа № 182/4804/16-к
Провадження № 1-кп/0182/466/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Нікополь

12.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0004449 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капулівка Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та без місця постійного проживання, раніше судимого:

-22.04.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 31.10.2017р. звільнений від призначеного покарання на підставі п. «а». ст.1, п. «а» ч.2 ст. 10 ЗУ «Про амністію в 2016р.»

-02.11.2017. Нікопольским міскрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

законних представників

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 року приблизно о 17.45 год. у ОСОБА_3 , який на той час перебував в приміщенні комп`ютерного клубу «Легіон», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Перспективна (К. Маркса) 119, виник умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном «PRІSTIGIO MULTI PHONE PAP 5450», що належав неповнолітньому ОСОБА_8 , який на той час разом зі своїм другом ОСОБА_9 також перебував в приміщенні вищевказаного комп`ютерного клубу.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_10 та під приводом здійснення дзвінка, попросив у останнього вищевказаний телефон, при цьому з метою входження в довіру запевнив останнього, що поверне телефон, після здійснення дзвінка. ОСОБА_11 будучи впевненим, що телефон передає для здійснення телефонного дзвінка, передав ОСОБА_3 мобільний телефоном марки «PRISTIGIO MULTI PHONE PAP 5450». Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_3 набрав номер та, імітуючи розмову, декілька хвилин використовував вказаний телефон, після чого повернув його власнику.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 приблизно о 18.00 годині 21.12.2015 року разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вийшов з приміщення комп`ютерного клубу «Легіон» та разом з вищевказаними особами направився в сторону вул. Електрометалургів, 40. У вищевказаний час ОСОБА_3 , використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, повторно звернувся до ОСОБА_10 та під приводом здійснення дзвінка, попросив у останнього вищевказаний телефон, при цьому запевнив останнього, що поверне телефон, після здійснення дзвінка.

ОСОБА_11 , не підозрюючи про злочині наміри ОСОБА_3 , передав останньому мобільний телефоном марки «PRISTIGIO MULTI PHONE PAP 5450», в якому знаходились карта пам`яті Kingston Micro SDHC 32 GB Class 10, одна сімкарта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 та одна сімкарта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 . Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_3 набрав номер та, імітуючи розмову, декілька хвилин використовував вказаний телефон, після імітованої розмови він , не повертаючи телефон ОСОБА_8 , продовжив використовувати вказаний телефон, перевіряючи його технічні характеристики та програми. Дійшовши до магазина «7Я», розташованого в районі будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , нічого не пояснюючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тримаючи мобільний телефоном марки «PRISTIGIO MULTI PHONE PAP 5450» при собі різко побіг в сторону вул. Електрометалургів. При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_9 побігли відразу за ОСОБА_3 та кричали останньому щоб той повернув телефон.

Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «PRISTIGIO MULTI PHONE PAP 5450», вартістю 1117 грн., в якому знаходились карта пам`яті Kingston Micro SDHC 32 GB Class 10 вартістю 272 грн., одна сімкарта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилося 10 грн., та одна сімкарта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 вартістю 10 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1419 грн.

Крім цього, 18.02.2016 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території футбольного поля Комунального закладу «Спеціалізована природничо-математична школа І-ІІІ ступенів при Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 62, грав у футбол з раніше незнайомими йому дітьми, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . В ході гри, після того, як він побачив у ОСОБА_13 мобільний телефон «LG - Т 320 Е» у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел 18.02.2016 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території футбольного поля Комунального закладу «Спеціалізована природничо-математична школа І-ІІІ ступенів при Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 62, звернувся до ОСОБА_13 та використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, під приводом здійснення дзвінка, попросив у останнього вищевказаний телефон, при цьому запевнив останнього, що поверне телефон, після здійснення дзвінка. ОСОБА_13 , не підозрюючи про злочині наміри ОСОБА_3 та будучи впевненим, що телефон передає для здійснення телефонного дзвінка, передав ОСОБА_3 мобільний телефон «LG - Т 320 Е», у якому знаходилась сім карта мобільного оператора МТС № НОМЕР_3 . Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_3 набрав номер та імітуючи розмову, декілька хвилин використовував вказаний телефон, після імітованої розмови він, не повертаючи телефон ОСОБА_13 нічого останньому не пояснюючи, попрямував в сторону огорожі території школи, де, перестрибнувши через огорожу, побіг далі в сторону перетину вулиць Пилипа Орлика (Дибенка) та ОСОБА_16 , наляканий протиправною поведінкою ОСОБА_3 залишився на місці та заходів щодо повернення викраденого у нього майна не приймав.

Таким чином, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у ОСОБА_13 мобільний телефон «LG - Т 320 Е» вартістю 604 грн., у якому знаходилась сім карта мобільного оператора МТС № НОМЕР_3 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось 4 грн., що належали ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 618 грн.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, вважав вірною кваліфікацію його дій, показав, що було все так як зазначено в обвинувальному акті, та пояснив, що по епізоду заволодіння майном ОСОБА_13 , він дійсно грав в футбол з дітьми на території школи. Телефоном вирішив заволодіти, ще до того, як почав грати. Розуміючі, що діти неповнолітні, увійшов до них в довіру, брав телефон, дзвонив, повертав телефон, але потім не повернув. Нікому не погрожував. За епізодом заволодіння майном ОСОБА_17 , обвинувачений показав, що також брав у потерпілого телефон два рази, щоб увійти в довіру. Потім коли пішов, чув, що вимагав потерпілий телефон. Цивільні позови визнає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_17 суду показав, що 21.12.2015 року, ввечері, він з товаришем ОСОБА_9 знаходились в приміщенні комп*ютерного клубу «Легіон». Під час гри до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 та попросив дати йому телефон, щоб він міг зателефонувати до «ПриватБанку» щодо його стипендії. Він давав йому телефон два рази та обвинувачений його повертав. Коли він з товаришем вийшли з клубу, збираючись йти додому, ОСОБА_3 також вийшов з клубу та пішов з ними. В дорозі він ще раз попросив телефон. Після дзвінка, на вимогу його, то б то ОСОБА_17 , він вже не віддавав телефон. Пройшовши разом з ними від магазину «7Я» в бік гаражів, що розташовані поруч з школою № 9, ОСОБА_3 раптово побіг з телефоном в руках. Він та ОСОБА_9 побігли за ним, та кричали щоб він повернув їм телефон, але ОСОБА_3 не реагував, забіг за будинок та вони його більше не бачили.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що взимку 2016 року вони грали у футбол на прилеглій території до 26 школи в м.Нікополь, а саме на території футбольного поля, з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . В той час до них підійшов ОСОБА_3 та став грати з ними. Його ім.*я він запам*ятав, оскільки ОСОБА_18 перед цим показував їм свою сторінку у соціальній мережі. Через деякий час ОСОБА_18 попросив телефон зателефонувати чи подивитись час, точно не пам*ятає, а коли він побачив телефон то вихопив його з рук та почав тікати, погрожуючи їм фізичною розправою у разі, якщо вони спробують його зупинити.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 суду показала, що заявила цивільний позов до ОСОБА_19 на суму 2085 грн. 25 коп, з яких 2055 грн 25 коп вартість телефону та 10 грн на мобільному рахунку, та 2 сім-карти вартістю по 10 грн. кожна. Наразі нічого не було повернуто.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_3 йому особисто не знайомий, бачив він його в 2016 році влітку чи восени ( точно не пам*ятає), ближче до вечора в день крадіжки він з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та декількома іншими хлопцями знаходились на прилеглій території до 26 школи в м.Нікополь, а саме на території футбольного поля. Після того, як інші хлопці пішли додому та він залишився з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , до них підійшов хлопець, який також став з ними грати. Його ім*я він не пам*ятає, однак його прізвище він згадав - ОСОБА_20 , оскільки той хлопець показував їм свій профіль в соціальній мережі. Під час гри м*яч відлетів і він побіг за ним, а коли повернувся побачив що ОСОБА_20 біжить в іншу сторону. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили йому, що ОСОБА_20 попросив телефон у ОСОБА_13 під приводом зателефонувати, а побачивши телефон у нього в руках вирвав його з рук втік в бік вул. Херсонської, погрожуючи їм фізичною розправою у разі, якщо вони намагатимуться його наздогнати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що бачив обвинуваченого в той час коли пішли грати в футбол на спортивний майданчик школи № 26. Він підійшов до них, познайомився з ними та почав грати з разом ними. Через 15 хвилин він запитав у ОСОБА_13 час, той дістав телефон та в цей час ОСОБА_3 попросив у них телефон для того, щоб зателефонувати. ОСОБА_3 забрав у них телефон та погрожував, щоб вони не йшли за ним. Все це сталося близько 18.00 годин, точну дату не пам*ятає. Він попереджав ОСОБА_13 щоб він не давав ОСОБА_3 телефон, оскільки останній здавався йому підозрілим та дивним, що виражалось у його поведінці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що 21.12.2015 року в вечірній час він з товаришем, ОСОБА_17 перебували в приміщенні комп*ютерного клубу «Легіон». Коли у них закінчився час, вони почали збиратись додому. ОСОБА_21 пішов з ними. Біля магазину «Асторія», поруч з школою № 9, ОСОБА_3 попросив телефон у ОСОБА_17 та почав телефонувати до «ПриватБанку», після чого побіг з телефоном, що належав ОСОБА_17 . Вони кричали йому, щоб він повернув телефон та шукали ОСОБА_3 , однак не змогли знайти.

Винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальних проваджень №0004449:

- Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ( або таке, що готується) від 21.12.2015 року ( а.п. 12) ОСОБА_6 повідомила про вчинення відносно неї 21.12.2015 року кримінального правопорушення;

- Товарним чеком, щодо вартості мобільного телефону «Prestigio MultiPhone 5450 Duo» станом на 28.01.2015 року складає 2055 гривень 25 копійок ( а.п. 26);
- довідкою мережі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про те, що ціна картки пам`яті «Micro SD» об`ємом 32 GB станом на 21.12.2015 р. складає 272 гривні ( а.п. 27);
- довідкою мережі магазину «Мобіл Січ» про те, що ціна мобільного телефону «Prestigio MultiPhone 5450 Duo» станом на 21.12.2015 р. складає 1117 гривень ( а.п. 28);
- довідкою мережі магазину «Мобіл Січ» про те, що ціна стартового пакету мобільного оператора «Life» станом на 21.12.2015 р. коштував 10 гривень ( а.п. 29);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2016 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_17 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 21.12.2015 року заволоділа його мобільним телефоном ( а.п. 30-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2016 р., в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа мобільним телефоном у ОСОБА_17 ( а.п. 36-37);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ( або таке, що готується) від 18.02.2016 року ( а.п. 58) ОСОБА_22 повідомила про вчинення відносно ОСОБА_23 18.02.2016 року кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 19.02.2016 року згідно якого була оглянута територія Нікопольської загальноосвітньої школи № 26, де було вчинено кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_17 ( а.п. 59-60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2016 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_13 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 18.02.2016 року на стадіоні школи № 26 заволоділа його мобільним телефоном ( а.п. 74-75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р., в ході якого свідок ОСОБА_14 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка в середині лютого 2016 року заволоділа мобільним телефоном у ОСОБА_13 ( а.п. 80-81);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2016 р., в ході якого свідок ОСОБА_24 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка продала йому мобільний телефон «LG-T320 e» чорного кольору, зі слідами укусу собаки на задній кришці (а.п. 91-92);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2016 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , в ході якого він показав, як були вчинені кримінальні правопорушення ( а.п. 110-113).

Таким чином, ґрунтуючись на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожен з досліджених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, вважаю, що сукупність зібраних доказів у своєму взаємозв`язку є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи; особу винного, який ніде офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризуються добре; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та каяття, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи всі вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст.. 69-1, 75 КК України.
Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02.11.2017р. підлягає частковому приєднанню за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Вирішуючи цивільні позови законних представників неповнолітніх потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з того, що матеріальна шкода, заподіяна злочином, в силу ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.

Потерпілою ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 2085 грн. 25 коп. Цей позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно матеріалів кримінального провадження, вартість викраденого майна, станом на день скоєння злочину, складає -- телефон марки «PRISTIGIO MULTI PHONE PAP 5450» -- 1117 грн., карта пам`яті Kingston Micro SDHC 32 GB Class 10 -- 272 грн., сімкарта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 - 10 грн., на рахунку якої знаходилося 10 грн., та сімкарта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 - 10 грн. , що підтверджується довідками про вартість майна (а.п. 27, 28, 29) Таким чином загальна вартість викраденого майна складає 1419 грн. На зазначену суму суд вважає можливим задовольнити позов.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_25 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 618 грн. Оскільки суд вважає доведеним розмір спричиненої шкоди потерпілому ОСОБА_13 , цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_25 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 618 грн..

Запобіжний захід за цим провадженням не обирався, обвинувачений відбуває покарання за вироком Нікопольского міськрайонного суду від 02.11.2017р.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, ст. 1166 ЦК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання час тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02.11.2017р. з 13.05.2016 р. до дня набуття зазначеним вироком законної сили, то б то до 02.12.2017р.
В строк відбуття покарання зарахувати строк відбуття покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02.11.2017р. по день проголошення цього вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 - VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 13.05.2016 до 20.06.2017.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 1419 (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 у відшкодування матеріальної шкоди 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 00 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід за цим провадженням не обирався, обвинувачений відбуває покарання за вироком Нікопольского міськрайонного суду від 02.11.2017р.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1