Дата документу Справа № 330/307/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/307/16-к Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/90/17 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2018 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_10 та її представника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Атманай Якимівського району Запорізької області, громадянин України, який має вищу освіту, одружений, працюючий вчителем у Атманайській ЗОШ, раніше не судимий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволений частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень. У задоволені цивільного позову в частині відшкодування майнової шкоди відмовлено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 736 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.
5 грудня 2015 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ-210740, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині автодороги з боку с. Давидівки в напрямку с. Вовчанське в Якимівському районі Запорізької області. На шляху руху ОСОБА_7 , виявивши небезпечні дії пішохода ОСОБА_11 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов на проїжджу частину з правого узбіччя та рухався в напрямку автомобіля, що наближався, маючи технічну можливість запобігти на нього наїзду, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого в районі опори ЛЕМ № 104, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 .
У результаті наїзду пішоходу ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження, від яких він одразу загинув на місці події, у тому числі, внутрічерепна травма, що ускладнилася набряком головного мозку, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи висновків суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважають, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм розміром та внаслідок застосування ст. 75 КК України не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачуваного, а саме: ОСОБА_7 , навіть за умови необережного позбавлення життя ОСОБА_11 , щиро не розкаявся у вчиненому злочині; незважаючи на доведеність його вини у скоєному, намагався перекласти вину на потерпілого; відшкодовані обвинуваченим 7000 грн. є мізерною сумою, що свідчить про відсутність щирого каяття обвинуваченого; суд безпідставно визнав за обставини, що пом`якшують покарання те, що обвинувачений залишився на місці пригоди, викликав спеціальні служб, оскільки такі дії є обов`язками водія відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух», п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, вказують на те, що суд прийняв необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди через ненадання потерпілою документів, що підтверджують понесені витрати, оскільки обвинувачений визнав цивільний позов в цій частині повністю.

Не погоджуються апелянти і з вироком суду в частині вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки висновки суду щодо зловживання потерпілим спритним напоями, скоєння ним раніше кримінальних правопорушень тощо, не є підставами для зменшення заявлених позовних вимог.

Просять вирок скасувати та ухвалити новий нирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді шести років позбавлення волі; стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої у рахунок відшкодування майнової шкоди 12 800 грн. з урахуванням частково сплаченої суми 7000 грн.; стягнути на користь потерпілої у рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн., а в частині позбавлення обвинуваченого права керувати усіма видами транспортних засобів строком на один рік вирок суду залишити без змін.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений просить апеляційну скаргу потерпілої та її представника залишити без задоволення, а вирок суду без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

7 листопада 2017 року на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 в яких він просить апеляційній скарги задовольнити частково, вирок скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції. Зазначає, що розгляд провадження в суді першої інстанції було проведено неповно, що потягло невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також посилається на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають у відсутності фіксування кількох судових засідань та порушенні судом таємниці нарадчої кімнати.

В судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 підтримав подану ним та потерпілою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважав, що у суду були відсутні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання і застосуванням ст. 75 КК України, а також для часткового задоволення позовних вимог потерпілої, вирок суду просив скасувати та постановити новий, яким задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти поданої апеляційної скарги заперечував, зазначив, що вже після вироку він додатково сплатив потерпілої 17500 грн., вину в суді визнав в повному обсязі, але в наступному зрозумів, що на слідстві його права було порушено, слідчий ввів його в оману, сказав, що захисник йому не потрібен, але на цей час розуміє, що докази у справі зібрані з істотними порушеннями, слідчий не звернув уваги на обставини, які вказують на його невинуватість. Вирок просив скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги потерпілої та її представника заперечував та вважав, що вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки судом було порушено таємницю нарадчої кімнати, в матеріалах справи відсутній аудіозапис оголошення двох ухвал. Крім того, вважав, що розгляд справи є неповним, зокрема оскільки не було проведено трасо логічний аналіз пошкоджень на автомобілі, не було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 , що в свою чергу, привело до невірних висновків щодо обставин події та вини ОСОБА_7 .
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вирок суду вважала законним, обґрунтованим та таким що підлягає залишенню без змін як в частині висновків про доведення вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, так і в частині призначеного йому покарання із звільненням з випробуванням. Також вважала вірними висновки суду про необхідність часткового задоволення цивільного позову. Щодо доводів захисника про неповноту судового розгляду, вважала їх необґрунтованими, оскільки суд дослідив всі надані йому докази і клопотань про дослідження інших доказів, про які йдеться в письмових запереченнях захисника, в суді першої інстанції заявлено не було.
Заслухавши доповідь судді по справі, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника і прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
Вирок вважається законним, якщо його ухвалено, зокрема, з дотриманням установленої законом процедури (складання та проголошення).
За змістом статей 367, 371 вказаного Кодексу вирок складається в окремому приміщенні нарадчій кімнаті, і перервати нараду в ній суд вправі лише для відпочинку з настанням нічного часу.
Зазначені імперативні вимоги закону були порушені при розгляді цього кримінального провадження.
Як вбачається з журналу судового засідання, суд 23 лютого 2017 року о 13 години 49 хвилин вийшов до нарадчої кімнати, де перебував до 27 лютого 2017 року до 8 год. 54 хв. (т. 2, а.с. 111-113).
В той же час суддя ОСОБА_1 розглядала інші справи: 24 лютого 2017 року вирішила питання про відкриття провадження у справі № 330/405/17 провадження № о/330/32/2007; вирішила питання про відкриття провадження у справі № 330/413/17, провадження № 2/330/196/2017; вирішила питання про призначення підготовчого судового засідання у справі № 330/414/17 провадження № 1-кп/330/61/2017, що підтверджується копіями відповідних ухвал, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Отже, судом першої інстанції було порушено таємницю наради під час ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК України) і тягне за собою безумовне скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказане порушення закону могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та викликати у сторін судового провадження небезпідставне побоювання у безсторонності і неупередженості суду.
Невиконання імперативних вимог ст. 367 КПК стосовно таємниці наради суддів, порушує також таку засаду кримінального провадження, як законність, яка вимагає від суду, зокрема, неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
З урахуванням положень ст.ст. 412, 415 КПК України щодо підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд у цьому випадку виходить із загальних засад кримінального провадження, зокрема із засади законності, адже ч. 6 ст. 9 КПК встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються його загальні засади, визначені ч. 1 ст. 7 зазначеного Кодексу.
Таким чином, вирок місцевого суду у відношенні ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 412 КПК з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також письмових запереченнях на неї захисника обвинуваченого, в тому числі і щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4