н/п 1-кп/174/90/2018
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільногірську кримінальне провадження №0000277 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, освіта професійно- технічна, не працює, не одружений, не військовозобов`язаний, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.09.2008 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 26.01.2009 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389, ст.ст. 71, 72 КК України до 3 років 30 днів позбавлення волі, звільнений 18.03.2011 р. по постанові Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2011 р. умовно-достроково на 11 місяців 14 днів;

- 30.01.2018 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Повторно, ОСОБА_5 , 12.07.2018 р., в період часу з 14.00 год. до 16.00 год.,знаходився в приміщенні адміністративної будівлі приватного підприємства «Хімтек-Пласт», розташованого по вул.Промислова, 25, в м.Вільногірську Дніпропетровської області, де працював пакувальником та проходячи по коридору, зайшов до службового кабінету контролерів вказаного підприємства, де побачив, що в кабінеті нікого немає, в результаті чого у нього раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке знаходилось в жіночій сумочці та належить ОСОБА_4 .

В цей же день, тобто 12.07.2018 р., в період часу з 14.00 год. до 16.00 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, продовжуючи знаходитись у приміщенні кабінету контролерів в адміністративній будівлі ПП «Хімтек-Пласт», розташованої за вищевказаною адресою, скориставшись відсутністю в кабінеті працівників, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з жіночої сумочки ОСОБА_4 належний останній гаманець з штучної шкіри червоного кольору вартістю 230 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 2 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2 530 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю і показав, що 12.07.2018 р. був на роботі, зайшов до кабінету контролерів, побачив, що там нікого не було та помітив жіночу сумку. Відкрив її та побачив гаманець, який забрав та пішов до роздягальні, де у гаманці виявив гроші у розмірі 2300 грн., які забрав, а гаманець викинув на подвір`ї. Потім відпросився з роботи та пішов витрачати гроші. З вартістю викраденого майна, кваліфікацією його дій згоден. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 12.07.2018 р. приблизно о 13 год. 30 хв. прийшла на роботу після обідньої перерви, сумку залишила у службовому кабінеті. В період з 14 год. до 16 год. періодично залишала кабінет у службових справах. Приблизно о 16 год. до їх кабінету зайшов ОСОБА_5 та відпросився з роботи, а коли о 17 год. зібралася йти додому, виявила, що з сумки зник гаманець з грошима. Звернулася до поліції. Грошей було 2300 грн., гаманець червоного кольору вартістю 230 грн. Гаманець в послідуючому їй повернули працівники поліції, гроші не повернуто.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, дітей не має.

Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації`у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , виправлення останнього неможливо без позбавлення або обмеження волі, оскільки він має високий ризик вчинення повторного правопорушення. (а.с.43)

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, дані досудової доповіді органу пробації та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і вчинив новий корисливий злочин під час іспитового строку по попередньому вироку, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 р. по ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік і вчинив злочин по даній справі під час іспитового строку по попередньому вироку, то загальну міру покарання ОСОБА_5 слід визначити за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання по попередньому вироку до знову призначеного.

Речові докази по справі: гаманець, який знаходиться на збереженні у потерпілої ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки (а.с.48) - слід залишити потерпілій.

Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 349, 367- 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково, у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавленні волі приєднати невідбуту частину покарання по вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.

Речові докази по справі: гаманець, який знаходиться на збереженні у потерпілої ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки - залишити потерпілій.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1