ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/156/18 Справа № 213/1563/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617, відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,
громадянина України, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою:
АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Інгулецького ВП КВП КВ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням обовязків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 є раніше судимою особою, не має постійного місця роботи, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про можливість вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, ухилення від органів досудового розслідування та/або суду.
В той же час доказів на підтвердження можливого впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного по справі суду надано не було.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а отже може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що підозрюваний зареєстрований та проживає в різних містах, що дає йому змогу виїхати за межі м.Кривого Рогу. Вказує на те, що враховуючи стан здоров`я підозрюваного суд лише послався на те, що підозрюваний звертався медичної установи, але фактично належно не оцінив, що на момент розгляду клопотання ніяких документів, які б підтверджували його тяжкий стан здоров`я чи тяжке захворювання не надано. Звертає увагу на те, що наявність непогашеної судимості та притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, вчинення нового аналогічного злочину, відсутність постійного джерела доходів, свідчить про те, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 20 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що виразилось в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22 березня 2018 року; висновком судово-товарознавчої експертизи №1178/18 від 19 квітня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 березня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29 березня 2018 року; речовими доказами долученими до матеріалів кримінального провадження; протоколами огляду дисків.
Слідчий Інгулецького ВП КВП КВ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.
Втім, доказів на підтвердження можливого впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного в кримінальному провадженні надано не було.
Крім того, ОСОБА_6 одружений, має неповнолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, місце проживання не змінював, за місцем проживання характеризується позитивно.
Апеляційний суд вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, та оцінює критично доводи апелянта про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для застосування до нього більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4