Справа № 127/8066/18
Провадження № 1-кп/127/401/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 р. за № 0000658 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, учня Вищого професійного училища №11 м. Вінниці, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, 15 травня 2018 року до суду було надано угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, суд, на виконання вимог ч. ч. 2, 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України невідкладно перейшов до її розгляду.
Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), визнаючи, шляхом укладення угоди, доведеним таке.
ОСОБА_3 13.10.2017 року о 21 год. 00 хв., маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи поблизу будинку №33 по вул. Короленка в м. Вінниці вихопив із рук ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Joy А-503» ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №1266/18-21 від 21.02.2018 року становить 1 380 грн. 30 коп. З метою утримання чужого майна, проігнорувавши неодноразові прохання потерпілого повернути йому мобільний телефон, ОСОБА_3 покинув місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди в розмірі 1 380 грн. 30 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Не заперечує проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 зазначили, що наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, їм зрозумілі. Обвинувачений добровільно відшкодував завданий збиток. Угоду про примирення укладено між потерпілим та обвинуваченим добровільно. Просять угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 пояснили, що обвинувачений розуміє надані йому права згідно п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення а також розуміє характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в разі затвердження угоди про примирення судом. Беззастережно визнає себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, повністю визнає вину та зазначає, що угода про примирення є добровільною, обвинувачений здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просять затвердити угоду про примирення.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
В пункті 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно положень ч. 3 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
З огляду на положення ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє роз`яснені йому судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 повністю розуміють роз`яснені судом наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч.1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що угода про примирення між потерпілим у присутності його законного представника та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстав, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, що належить до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений характеризується посередньо, є учнем Вищого професійного училища №11 м. Вінниці, на диспансерному наркологічному обліку та на обліку в КЗ "ВОПНЛ ім. Академіка О.І. Ющенка" не перебуває, раніше не судимий.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин суд вважає, що угоду про примирення від 15.05.2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Крім того, на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 143 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 124, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 р. за № 0000658 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя