Справа № 641/5553/17
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

"06" червня 2018 р.

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, одруженого, має дитину 2014 року народження, судимого 09.11.2016 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, зареєстрованого: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого трактористом-машиністом на ПОМП «Лман-СІЧ, судимого 09.11.2016 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні вказаних злочинів.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені будуть переховуватися від суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується; ще не допитані свідки, тому обвинувачені будуть вчиняти на них тиск за для впливу на їх показання. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже засуджені за аналогічний злочин та в період іспитового строку вчинили новий злочин, також необхідно врахувати тяжкість вчинення злочину. Джерелом отримання доходів у обвинувачених було вчинення інкримінованих злочинних дій, обвинувачені не мають достатніх стійких соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували, зазначили, що жодні ризики не доведені стороною обвинувачення, ухилятися від суду він не буде, а здійснювати плив на свідків не може, оскільки свідки засекречені, тому необхідно змінити запобіжний захід на домашній арешт. ОСОБА_12 раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, стан його здоров`я значно погіршився, він хворіє і в СІЗО не надають належну медичну допомогу. Тому необхідно призначити більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували, зазначили, що ОСОБА_13 має тісні соціальні зв`язки, у нього погіршився стан здоров`я, він хворіє. Ні на кого впливати він не буде, оскільки вони засекречені, ухилятися від суду також не збирається. Тому необхідно призначити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники проти продовження строку тримання під вартою заперечували, зазначивши, що ризики прокурором не доведені. Можливості впливати на свідків немає. Стрижаков має тісні соціальні зв`язки, має сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 підтримали думку адвокатів.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у скоєні вказаного злочину (від 7 до 10 років позбавлення волі); обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні злочину, в період відбування іспитового строку, будучи засудженими 09.11.2016 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі; у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні постійне офіційне місце роботи та офіційні джерела отримання прибутку, у зв`язку з цим суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час неможливе, ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, не зменшилися, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, з правом внесення суми застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 27.05.2017 року.

Суд враховує Рішення Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує (від 7 до 10 років позбавлення волі), не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкримінований злочин у взаємозв`язку з невідбутим покаранням у виді 5-ти років позбавлення волі за попереднім вироком, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, оскільки суд враховує, що дійсно ОСОБА_4 не судимий, має місце реєстрації, однак вказані обставини не є достатніми для зміни міри запобіжного заходу за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи обвинувачених та захисників є також такими, що не можуть бути на теперішній час взяті до уваги як підстава для зміни запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. При цьому, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже засуджені за аналогічний злочин, та в період умовного відбування призначеного покарання обвинувачуються у вчиненні аналогічного злочину.

На підставі викладеного, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання обвинувачених під вартою на 60 днів, з правом внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» продовжити на 60 діб - до 04.08.2018 року включно.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2017 року були визначені застави у розмірах: ОСОБА_4 - 128000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., ОСОБА_5 - 208000 (двісті вісім тисяч) грн., ОСОБА_6 - 208000 (двісті вісім тисяч) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (розрахунковий рахунок 6674, МФО 820172, , отримувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк отримувача Державна казначейська служба України, призначення платежу - застава, справа №641/5553/17) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування;
4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1