У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0016879 від 10.12.2016 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернулася до суду з вказаною скаргою в якій посилається на те, що 19.07.2018 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження №0016879 від 10.12.2016 було вилучено особисте майно підозрюваного, а саме: грошові кошти в сумі 900 доларів США, 6 701 гривня, свідоцтво про реєстрацію шлюбу, військовий квиток. Вилучені речі передані на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_4 до даного часу не повернуті.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 не з`явилася, клопотала про задоволення скарги у її відсутність. Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Як вбачається з матеріалів скарги та копії протоколу обшуку від 19.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, серед якого були і особисті речі підозрюваного, а саме: свідоцтво про шлюб, військовий квиток, 900 доларів США банкноти номіналом 100 доларів, банкноти номіналом 500 грн. 8 банкнот на загальну суму 4 000 грн., грошові кошти номіналом 200 грн. в кількості 13 шт., купюра 100 грн. 1 шт. та купюра номіналом 1 грн. 1 шт.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

В силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що вилучене під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає поверненню особі, у якої воно було вилученого.

Керуючись ст. ст. 98-100, 167-169, 170-173, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0016879 від 10.12.2016 року - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 повернути підозрюваному ОСОБА_4 майно вилучене під час обшуку 19.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтво про шлюб, військовий квиток, 900 доларів США банкноти номіналом 100 доларів, банкноти номіналом 500 грн. 8 банкнот на загальну суму 4 000 грн., грошові кошти номіналом 200 грн. в кількості 13 шт., купюра 100 грн. 1 шт. та купюра номіналом 1 грн. 1 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: