Справа № 554/2240/18
Справа № 554/2240/18
Провадження №1кп/554/316/2018
Дата документу 22.06.2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 25.01.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, освіта незакінчена вища, неодруженого, старшого солдата військової служби за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), старшого навідника 2 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а саме 23.04.2016 року самовільно залишив розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокувалась поблизу АДРЕСА_2 та вибув до свого місця проживання.

Під час незаконної відсутності у військовій частині ОСОБА_4 обов`язків служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби та постійно перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався, займався домашніми справами.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій, 12.05.2017 року добровільно прибув до військової частини, де він проходив службу, яка дислокувалася в АДРЕСА_3 .

Окрім цього, 13.05.2016 року у зв`язку із поганим самочуття обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до медичного пункту військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та після обстеження лікарем направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч № НОМЕР_3 ) для лікування.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а саме 14.05.2016 року не з`явився до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та вибув до свого постійного місця проживання в м.Кременчук Полтавської області, звідки нікуди не відлучався та займався домашніми справами.

В подальшому, ОСОБА_4 усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення військової частини, 16.11.2017 року добровільно прибув до військової прокуратури Полтавського гарнізону, заявивши про свою приналежність до Збройних Сил України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що на службу до ЗСУ був призваний за контрактом, однак не повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), причини такої поведінки суду не пояснив.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм розяснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

За таких обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст.407 КК України, а саме як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, сприяння розкриттю злочина ОСОБА_4 .

Обвтавин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою несудимою, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, має молодий вік, посередньо характеризується за місцем служби, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, учасник бойових дій.

Таким чином, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

в и р і ш и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1