АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1463/2018 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003909 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Паволоч Попільнянського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0003909 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору.

Таке рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить достовірні відомості про місце проживання або перебування ОСОБА_8 , що унеможливлює повідомлення обвинуваченого судом про дату, час та місце судового розгляду.

Зокрема, суд в ухвалі вказав, що судовим викликом здійснити повідомлення обвинуваченого про розгляд справи неможливо, примусовий привід обвинуваченого не виконано, оскільки зазначеної в обвинувальному акті адреси проживання ОСОБА_8 в м. Києві не існує і на час звернення з обвинувальним актом до суду ОСОБА_8 вже був оголошений у розшук Шевченківським УП ГУНП в м. Києві.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому вказане місце реєстрації обвинуваченого, яке відповідає відомостям його ж паспорту та узгоджується з показаннями ОСОБА_8 під час досудового розслідування, отже місце проживання обвинуваченого було встановлено правильно. До того ж, прийнявши рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, оскільки підготовче судове засідання провів за відсутності обвинуваченого, участь якого є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено форму складання, зміст обвинувального акта та додатки до нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Зазначення дійсного місця проживання обвинуваченого має забезпечити можливість його повідомлення судом про дату, час та місце судового розгляду.

Безпосередньо в обвинувальному акту стосовно ОСОБА_8 місце його проживання вказане за адресою: АДРЕСА_2 .

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції вживалися заходи про належне повідомлення обвинуваченого про дату, час та місце підготовчого судового засідання, проте обвинувачений ОСОБА_8 до суду не прибув, у зв`язку з чим стосовно нього неодноразово застосовувався примусовий привід.

Як слідує з матеріалів, що надійшли на виконання ухвал про привід обвинуваченого, зокрема, рапортів дільничного офіцеру поліції Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , такої адреси, а саме АДРЕСА_2 не існує, а ОСОБА_8 з 30 серпня 2017 року перебуває в розшуку Шевченківським УП ГУНП в м. Києві ( а.с.42, 53, 59).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 відсутні достовірні відомості щодо місця проживання обвинуваченого, а тому цей процесуальний документ не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Доводи прокурора про те, що на час здійснення досудового розслідування ОСОБА_8 проживав за місцем реєстрації, нічим не підтверджені та суперечать змісту обвинувального акта, в якому фактичне місце проживання обвинуваченого не співпадає з місцем його реєстрації. До того ж, з огляду на інформацію дільничного офіцеру поліції Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 про перебування обвинуваченого з 30 серпня 2017 року в розшуку, незрозумілим є яким чином встановлювалося фактичне місце проживання ОСОБА_8 і у який спосіб він викликався до слідчого та прокурора, зокрема, для вручення 28 листопада 2017 року копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції законних підстав для повернення прокурору обвинувального акта.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час прийняття судом 19 червня 2018 року оскарженого рішення, які б були підставами для його безумовного скасування, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0003909 від 01 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4