Справа № 214/1970/17
1-кп/214/173/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора по кримінальному провадженню №0000307 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2017 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч 3 ст.185 КК України.
До суду прокурор надала клопотання, яке підтримала у судовому засіданні, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 ще на 60 днів, мотивуючи тим, що обвинувачений неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, має непогашені у встановленому законом судимості, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за місцем реєстрації.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого та заперечував проти продовження строку тримання під вартою.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову в задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, виходячи з таких підстав.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи питання про продовження дії запобіжного заходу, який був обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ст.177 КПК України. Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, маючи непогашену в законному порядку судимість, звільнившись з місць позбавлення волі для себе відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став.
При цьому, суд вважає, що заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене вище, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, суд вважає, що прокурор довела наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 днів, підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого та захисника залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Строк запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 25 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1