Справа № 206/3094/18
Провадження № 1-кп/206/287/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження під № 0000532, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2018 та угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, має середню освіту, не одружена, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 11.06.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбиття покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік. 07.06.2016 Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська іспитовий строк скасовано та ОСОБА_3 направлено у виправну колонію строком на 1 рік позбавлення волі. 02.09.2016 ОСОБА_3 прибула до Дніпродзержинської виправної колонії Дніпропетровської області №34, 18.08.2017 звільнена по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженою вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2015 за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2016 іспитовий строк ОСОБА_3 скасовано та направлено останню в місця позбавлення волі для відбування покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2015,у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.08.2017, ОСОБА_3 , на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженнями та обов`язками, а саме: заборона виходу з будинку (квартири) з 21.00 до 05.00 години; заборона відвідування місць продажу спиртних напоїв на розлив; - заборона виїзду за межі населеного пункту, в якому вона мешкає, без узгодження з органами поліції України; - реєструватись в органах поліції України чотири рази на місяць. Після відбуття призначеного покарання, будучи звільненою 18.08.2017 з Дніпродзержинської виправної колонії Дніпропетровської області (№34), 22.08.2017 ОСОБА_3 прибула до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік, як особа у відношенні якої встановлено адміністративний нагляд, де останню під підпис ознайомлено з встановленими по відношенню до неї обмеженнями, а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 395 КК України, за порушення правил адміністративного нагляду. Також, за погодженням зі співробітниками Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 обрала місце свого подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де і проживала до 02.05.2018. ОСОБА_3 звернулась до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про надання їй дозволу на зміну місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Одержавши дозвіл від співробітників Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 стала проживати за вище вказаною адресою з 02.05.2018. 05.05.2018 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на самовільне залишення раніше обраного нею вище вказаного місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі. Реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 будучи особою попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, самовільно, умисно залишила обране нею раніше місце проживання за адресою; АДРЕСА_4 та з 05.05.2018 стала проживати за адресою; АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи про наслідки, не повідомила співробітників Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють адміністративний нагляд, про місце свого фактичного перебування, чим грубо порушила встановлені їй правила адміністративного нагляду. Так, умисні дії ОСОБА_3 виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, кваліфікуються за ст. 395 КК України.
31.05.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000532 та обвинуваченою ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення в межах санкцій ст. 395КК України, у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому остання беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 самовільно залишила місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, як особа щодо якої встановлений адміністративний нагляд, а тому її дії суд кваліфікує за ст. 395 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000532.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.05.2018 року покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , помістивши її в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1