Справа № 202/5680/18
Провадження № 1-кс/202/5697/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 60001238 від 06.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого відділу Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60001238 від 06.08.2018 року про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст.191 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 січня 2018 року відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, гр. ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , набув право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:012:0723), площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: Ял 940778, виданий 16.12.2011, видавник: Відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, де підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 39365579 від 26.01.2018 року ОСОБА_6 , Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до отриманої інформації з реєстру актів цивільного стану, гр. ОСОБА_5 1954 року народження, від 14.08.2017 року, являється померлим, що підтверджується даними.
З урахуванням вищенаведеного, орган досудового розслідування вважає, що дії з первинної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку (кадастровий номер :01:012:0723), площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, за гр. ОСОБА_5 , були заздалегідь спланованими діями, невідомих осіб спрямованими на незаконне отримання майна з метою отримання прибутку.

Таким чином, земельна ділянка (кадастровий номер :01:012:0723 ), площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, фактично є предметом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

10.09.2018 року, слідчим слідчого відділу Індустріального відділу поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки (кадастровий номер :01:012:0723), площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, у кримінальному провадженні № 60001238 від 06.08.2018 за ч. 2 ст.190 КК України.

Таким чином, враховуючи послідовність та спрямованість вчинених дій, існують підстави вважати, що вказані дії вчиняються з метою заволодіння нерухомим майном, а саме земельною ділянкою (кадастровий номер :01:012:0723).

Враховуючи, що вилучення майна є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення - виникає необхідність накласти арешт на підставі ч. 1 ст. 170 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи можливість пошкодження, знищення або незаконного збуту виявленого і переліченого вище майна.

Слідчий у судове засідання з`явилася, клопотання підтримала.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Всупереч вищезазначеним нормам Закону, слідчим в клопотанні про арешт майна не наведено обґрунтованих підстав у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт, в матеріалах самого клопотання взагалі відсутня постанова про визнання речовим доказом земельної ділянки, питання арешту якої порушується, у зв`язку з чим приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 60001238 від 06.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.190 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1