Провадження № 1-кс/344/7070/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , прокурара відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на викладені в ній обставини. Просив визнати протиправною бездіяльність слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 17.05.2018 року, що полягає у не поверненні ОСОБА_4 належної йому копії договору суборенди земельної ділянки площею 0,023 га на АДРЕСА_1 , що укладений 14.11.2013 року між ТОВ Аліна І К ЛТД та ОСОБА_4 ; зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 17.05.2018 року повернути ОСОБА_4 копію договору суборенди земельної ділянки площею 0,023 га на АДРЕСА_1 , що укладений 14.11.2013 року між ТОВ Аліна І К ЛТД та ОСОБА_4

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суду у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13.09.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ( р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), з метою виявлення, фіксації та вилучення речей, предметів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема: копії документів, які підтверджують отримання доходів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно були перевезені упродовж 2014-2017 рр в готівковій формі в сумі 76 000 євро та 142 420 євро до Словацької Республіки, а також копії документів, які підтверджують доходи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що вирачені на придбання нерухомого майна, яке зареєстровано на даний час за останнім на території України та за її межами.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Пунктом 1 частини 6 статті 100 КПК України встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 168 КПК України, у взаємозв`язку з відповідними нормами ст. ст. 236, 237 КПК України, вбачається, що тимчасово вилученим може вважатися лише майно, яке одержане в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 КПК України; обшуку; огляду. При цьому, речі, на вилучення яких під час обшуку дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Вирішення питання про те, чи є майно, яке у той чи інший, передбачений законом спосіб, потрапило до уповноваженої службової особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13.09.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку не передбачено вилучення копії договору суборенди земельної ділянки площею 0,023 га на АДРЕСА_1 , що укладений 14.11.2013 між ТОВ АЛІНА І К ЛТД та ОСОБА_4 , оскільки, він не містить інформації, яка б підтверджувала отримання доходів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025 від 17.05.2018 року.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

А тому, враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 100, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задоволити.

Зобовязати слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 17.05.2018 року повернути ОСОБА_4 належну йому копію договору суборенди земельної ділянки площею 0,023 га на АДРЕСА_1 , що укладений 14.11.2013 між ТОВ АЛІНА І К ЛТД та ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1