Справа № 128/881/18
ВИРОК
Іменем України

28 вересня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захистника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000146 від 07.02.2017 року та за № 0000207 від 24.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, інваліда 2 групи, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніш не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с. Майдан, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніш судимого: 13.06.2002р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з випробувальним строком в 1 рік; 20.10.2003р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України остаточна міра покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніш не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України

Встановив:

09.01.2018 р., близько 02:30 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступивши між собою у попередню змову, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, прийшли до приміщення майстерні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 .. Після цього, ОСОБА_5 переконавшись що за їх спільними діями ніхто не спостерігає, бажаючи приникнути всередину приміщення, таємно, за допомогою драбини піднявся до електричного двигуна, який відчиняє ворота, та, використовуючи фізичну силу, привів їх у дію, внаслідок чого ворота частково відчинилися. Бажаючи зафіксувати ворота у даному положенні, ОСОБА_7 підставив під них дерев`яну колоду, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безперешкодно проникли всередину приміщення, з якого викрали два мішки з металобрухтом міді загальною вагою 86 кг, що належить ОСОБА_9 .. Відповідно до висновку експерта № 616/18-21 від 24.01.2018 р. ринкова вартість 1 (одного) кілограма брухту міді, станом на момент вчинення злочину, складала 159,15 грн.

Заволодівши майном останнього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме, здали мідь на пункт прийому металобрухту, поділивши між собою отримані грошові кошти, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13 686,90 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 09.01.2018 р., близько 02:30 год. до нього додому, де він проживає з братом ОСОБА_5 прийшли брат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Брат запропонував вчинити крадіжку у ОСОБА_9 у якого він раніш працював. Вони погодилися і втрьох прийшли до ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 .. ОСОБА_5 за допомогою драбини піднявся до електричного двигуна, який відчиняє ворота, та привів його у дію. Ворота частково відчинилися і ОСОБА_7 підставив під них дерев`яну колоду, після чого він з братом проникли всередину та вчинили крадіжку двох мішків з міддю. Після чого вилізли з приміщення майстерні та втрьох дотягнули мішки до них додому. На слідуючий день брат передзвонив знайомому і вони здали до нього мідь, отримавши 13 686,90 грн. Вказані грошові кошти поділили між собою порівну.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 09.01.2018 р., близько 02:30 год. він разом з ОСОБА_5 прийшли додому до братів ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 запропонував вчинити крадіжку міді у ОСОБА_9 .. Вони погодилися і втрьох прийшли до ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 .. ОСОБА_5 за допомогою драбини піднявся до електричного двигуна, який відчиняє ворота, та привів його у дію. Ворота частково відчинилися на 15 см. і він підставив під них дерев`яну колоду, після чого брати ОСОБА_10 проникли всередину та вчинили крадіжку двох мішків з міддю. Втрьох вони дотягнули мішки додому до ОСОБА_10 . На слідуючий день ОСОБА_5 передзвонив своєму знайомому і вони здали мідь, а гроші поділили між собою порівну.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 09.01.2018 р., близько 02:30 год. він запропонував брату та ОСОБА_7 вчинити крадіжку міді у ОСОБА_9 у якого він раніш працював. Втрьох вони прийшли до ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 і він заліз по драбині та відчинив двері, так як раніше вже відчиняв ворота без пульту і знав, як це зробити. ОСОБА_7 підставив під них дерев`яну колоду, після чого він з братом проникли всередину та вчинили крадіжку двох мішків з міддю. Мідь віднесли до них додому, а на слідуючий день здали мідь, а гроші поділили між собою порівну.

За згодою обвинувачених, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинувачених, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачені будуть позбавлені можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, та враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є раніш не судимим, щиро розкаялися у скоєному, активно сприяли у розкритті злочину, добровільно відшкодували шкоду. Обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом 2 групи. Обвинувачений ОСОБА_6 є раніш судимим за вчинення умисних, корисних злочинів за ч.3 ст.185 КК України, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував шкоду, однак негативно характеризується за місцем проживання.

Також суд бере до уваги досудову доповідь Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації МЮ відносно ОСОБА_5 за якою беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації оцінює особу обвинуваченого як таку, що має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення збоку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, зокрема соціально-психологічний супровід службою пробації та готовність обвинуваченого брати участь у програмах втручання, які надаються службою пробації.

Суд також бере до уваги досудову доповідь Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації МЮ відносно ОСОБА_7 за якою беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації оцінює особу обвинуваченого як таку, що має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення збоку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, зокрема соціально-психологічний супровід службою пробації та готовність обвинуваченого брати участь у програмах втручання, які надаються службою пробації.

Згідно досудової доповіді Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації МЮ відносно ОСОБА_6 беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість даного обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації оцінює особу обвинуваченого як таку, що має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення збоку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ресурси, що сприятимуть виправленню та ресоціалізації засудженого - соціально-психологічний супровід службою пробації та готовність обвинуваченого брати участь у програмах втручання, які надаються службою пробації.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінальних правопорушень та особу винного, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, враховуючи схильність до здійснення кримінальних правопорушень, а саме, вчинення умисних корисних злочинів, передбачених ст.185 КК України, та негативну характеристику, ведення способу життя, якій свідчить про створення умов для вчинення злочину, зловживання спиртними напоями, через що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, але не на максимальний термін.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінальних правопорушень та особу винних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання вказаних осіб можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим їм слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

З обвинувачених згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експерта та проведення експертизи на суму 143,00 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в рівних частках (47,66 грн. з кожного).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 3 роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 3 роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з моменту затримання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не обирається.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на користь держави 143 ( сто сорок три) грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи по 47,66 грн. з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1