АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/593/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2026/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №641/593/18 за обвинуваченням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.3ст.185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 квітня 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10.06.2004 року за ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання на 2 роки;
- 27.10.2005 року за ч.1 ст.296, ст.71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 08.11.2008 року з Первомайської ВК Харківської області № 117, у зв`язку з відбуття строку покарання;
- 25.10.2011 року за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання на 2 роки;
- 24.06.2015 року за ст.304, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 2 роки. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання. Звільнений 29.03.2016 року з Харківського СІЗО № 27, у зв`язку з відбуттям строку покарання,
ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Змінений цивільний позов ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» майнову шкоду в сумі 29579 грн. 03 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз: № 366 від 26.01.2018 року в сумі 429 грн. 00 коп., № 367 від 24.01.2018 року в сумі 572 грн. 00 коп., № 364 від 24.01.2018 року в сумі 429 грн. 00 коп., № 363 від 24.01.2018 року в сумі 429 грн. 00 коп., № 365 від 24.01.2017 року в сумі 429 грн. 00 коп., № 362 від 23.01.2018 року в сумі 572 грн. 00 коп., № 368 від 24.01.2017 року в сумі 429 грн. 00 коп. - в рівних долях з кожного. Вирішено долю речових доказів.
Цим же вироком було засуджено ОСОБА_7 , щодо якого прокурором апеляційну скаргу відкликано. Іншої апеляцій в провадженні немає.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому покарання до такого, що не пов`язане з позбавленням волі. Вважає оскаржуваний вирок дуже жорстким.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 10.01.2018 року приблизно о 02 годині 15 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_7 , направилися до колодязя кабельної каналізації, що розташований неподалік будинку № 49-А по пр. Гагаріна в м. Харкові, де, діючи повторно, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, підняли кришку люка, після чого ОСОБА_7 спустився всередину колодязя, який є сховищем для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, тим самим, незаконно проник туди, де, за допомогою ножа, який був при ньому, перерізав кабель електрозв`язку ТПП 200х2х0,5, який належить ПАТ «Укртелеком». Потім, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_7 піднявшись на поверхню прослідував з ОСОБА_8 до іншого колодязя кабельної каналізації, розташованого на відстані 30 метрів від попереднього, де ОСОБА_7 аналогічним шляхом проник всередину колодязя та перерізав іншу частину вказаного кабелю та передав його ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діставши із колодязя відріз вищевказаного кабелю електрозв`язку загальною довжиною 30 метрів, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 367 від 24.01.2018 3559 грн. 00 коп., перерізали і скрутили його та з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) з викраденим майном зникли, в подальшому, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вказану суму.
Обставини події та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище, ніким не оспорені.
Згідно вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.

Хоча суд помилково послався на відсутність щодо ОСОБА_8 обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидиву злочину, неврахування цієї обставини не вплинуло на правильність висновків суду щодо виду і розміру покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Суд урахував те, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо лише в умовах його ізоляції та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання новим злочинам.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Підстав для застосування ст.75 КК України і звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 квітня 2018 року, щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим ОСОБА_7 у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя суддя
_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4