Справа № 489/3359/18
№ 1-кс/489/1114/2018 р.
У Х В А Л А
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
25 травня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні, скаргу захисника на затримання ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.05.2018 р. до суду надійшла скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на його незаконне затримання та тримання під вартою, в зв`язку з неповідомленням йому протягом 24 годин про підозру та спливом 72 годин на його затримання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, вважаю, що скарга захисника не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний з`ясувати підстави позбавлення цієї особи свободи.

Відповідно до ч.3, 4 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 затриманий о 13.40 год. 22.05.2018 р. у кримінальній справі на підставі постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2011 р., в порядку, що діяв до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, якою вирішено питання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 і доставку його до суду для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст.165-2 КПК України (1960 року).

Згідно п.7 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до дня набрання ним чинності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.165-2 КПК України (1960 року), дозвіл на затримання на підставі ухвали судді в порядку, передбаченому цією статтею надається для доставлення цієї особи в суд під вартою та у разі затримання особи в межах населеного пункту, в якому діє суд, може продовжуватися не більше 72 годин.

При цьому, процесуальна дія у вигляді надання дозволу на затримання і тримання підозрюваного під вартою, для доставки до суду, а також оперативно-розшукові заходи направленні на розшук підозрюваного, з наступним його затриманням, розпочалися до дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, та відповідно до вимог ч.4 ст.165-2 КПК України (1960 року), завершилися затриманням підозрюваного, строк якого згідно вимог цієї статті, незалежно від часу повідомлення про підозру, сплинув о 13.40 год. 25.05.2018 р. та підстави для подальшого тримання затриманого під вартою, після спливу цього часу були відсутні.

Проте на час розгляду цього питання, з огляду на стан підозрюваного, його зовнішній вигляд та відсутність обставин, які беззаперечно вказують на тримання його під вартою, у суду відсутні достатні підстави вважати його утримуваним під вартою та відповідно до вимог ст.206 КПК України, вирішувати питання про його звільнення, як і розглядати вимоги захисника щодо визнання затримання підозрюваного незаконним, оскільки відповідно до вимог цієї статті, слідчий суддя може розглянути тільки питання, щодо звільнення особи, яка незаконно утримується під вартою.

Керуючись ст.206, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги захисника на затримання підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: