УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у кримінальному провадженні № 201/6232/18 (пр. № 1кп/201/570/2018), стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку.

Так, у судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на відсутність законних підстав для зміни запобіжного заходу, а також наявність ризиків, що враховувалися при обранні та продовженні такого запобіжного заходу, які на даний час не відпали.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили не продовжувати строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю ризиків, які б обумовлювали необхідність продовження терміну такого запобіжного заходу, і просили змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який його вид, зокрема домашній арешт, який, на думку захисників, забезпечить належне виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків. Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтримали позицію своїх захисників.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 28 вересня 2018 року.

Розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при продовженні обвинуваченим такого виду запобіжного заходу, на час розгляду даного кримінального провадження у суді не відпали та не зменшились, оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням до потерпілого насильства, судовий розгляд кримінального провадження не розпочинався, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченим діяння і тяжкість можливого покарання, що їм загрожує, останні перебуваючи на свободі будуть мати можливість незаконно вплинути на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження, ухилитися від явки до суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останніх, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до 18 листопада 2018 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під вартою, є 18 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1