Справа №760/5406/17
№1-кп/760/472/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва:

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 1-кп/760/472/18, що зареєстроване в ЄРДР 24.01.2017 року за № 0000765 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року продовжено строк тримання обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під вартою до 22 липня 2018 року, а по провадженню ще тільки розпочатий судовий розгляд і остаточне рішення не прийняте судом.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існуючі ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисники заперечували проти доводів прокурора. Просили звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з під варти на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачені підтримали своїх захисників та заперечували проти доводів прокурора, просили звільнити їх з під варти.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від клопотань суд обов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, перевіривши наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та врахувавши відповідно до ст. 178 КПК України всі обставини, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про достатність даних, якими підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії тяжких, однак існуючі ризики, на даний час зменшилися, оскільки під час розгляду даного кримінального провадження у суді свідки та потерпілий неодноразово без поважний причин не з`являлися в судові засідання, тому вплив на них на даний час відсутній, ризик іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним змінити обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.Покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтями 331, 177, 178 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Змінити обвинуваченим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюна особисте зобов`язання.

Звільнити з-під варти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в залі суду негайно

Покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання в частині обов`язків відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закінчується 20 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1