УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданої в порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання останнього під вартою в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор",

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 15 травня 2018 року надійшла скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подана в порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання останнього під вартою в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор".

В своїй скарзі захисник ОСОБА_2 зазначає, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України. При цьому, при винесенні обвинувального вироку, судом ухвалено рішення про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" та останнього 02 травня 2018 року взято під варту. Однак на переконання скаржника, оскільки зазначений вирок оскаржений в апеляційному порядку та не набрав законної сили, ОСОБА_2 , в порядку ст. 206 КПК України, просить слідчого суддю вирішити питання, щодо незаконного тримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Вивчивши матеріали вказаної скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

За результатами вивчення скарги захисника ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення.

Так, згідно матеріалів, долучених до скарги безпосередньо скаржником, відповідно до вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України та засуджено до покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців. Крім того відповідно до цього ж вироку, до набрання ним законної сили, запобіжний захід ОСОБА_3 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" та останнього 02 травня 2018 року взято під варту з зали суду.

На даний час триває термін апеляційного оскарження вказаного вироку, у зв`язку з чим, на момент розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва зазначеної скарги в порядку ст. 206 КПК України, вирок є не скасованим та таким, що підлягає обов`язковому виконанню в частині дії застосованого цим вироком в порядку п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України заходу забезпечення кримінального провадження, яким у тому числі є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Зважаючи на викладене, враховуючи також ту обставину, що до компетенції слідчого судді місцевого суду не входить надання правової оцінки законності процесуальних рішень інших судових органів України, слідчий суддя у даному випадку не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи, оскільки таке позбавлення застосовується відповідно з вимогами закону.

Крім того, з огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги також не вбачається, оскільки на даний час ОСОБА_3 перебуває під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" у зв`язку з виконанням щодо нього вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 309 Кримінального процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданої в порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання останнього під вартою в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор" відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1