Справа № 610/2150/18
№ провадження 1-кп/610/251/2018

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, який мешкає в АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2018 року близько 01.00 години в м. Балаклія Харківської області ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , наніс останньому удар кулаком правої руки в лобно-скроневу ділянку голови зліва, потім наніс кулаком лівої руки в ділянку рота справа та передніх зубів, та один удар взутою лівою ногою в лобно-скроневу ділянку голови справа, в результаті чого потерпілому було спричинено наступні тілесні ушкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеню з формуванням підгострої пластинчастої субдуральної гематоми лівої гемісфери, з наявністю саден на верхній губі і синців та саден на обличчі. Зазначена черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеню з формуванням підгострої пластинчастої субдуральної гематоми лівої гемісфери відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Синці та садна на обличчі відносяться до ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що 09 травня 2018 року близько першої години ночі він з компанією, серед яких був ОСОБА_8 , повертався додому і зупинилися біля будинку № 2-Б по вул. Центральній в м. Балаклія. ОСОБА_9 з хлопцями влаштували спаринги. Він також запропонував йому поборотися на кулаках, однак ОСОБА_9 відмовив йому в грубій формі, він розсердився і наніс останньому удар кулаком правої руки в лобно-скроневу ділянку голови зліва, кулаком лівої руки в ділянку рота та зубів, а потім ногою в лобно-скроневу ділянку голови, від чого останній впав, втративши свідомість.

Крім повного визнання своєї провини, вина ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив в судовому засіданні, що дійсно 09 травня 2018 року він з компанією гуляв по місту Балаклія. Біля першої години вся компанія підійшла до будинку АДРЕСА_2 . Він з братами ОСОБА_10 по черзі штовхалися, однак тілесні ушкодження один одному не наносили. Тоді ОСОБА_11 підійшов до нього і запропонував поборотися на кулаках, він йому тричі відмовив. Коли він сидів на бетонній плиті, без попередження ОСОБА_11 наніс йому двічі удари кулаками правої та лівої руки по обличчі - в лобно-скроневу ділянку та в ділянку рота і зразу після цих ударів вдарив ногою по обличчі, від чого він впав і втратив свідомість.

Дослідження інших доказів визнано судом недоцільним, оскільки обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками розгляду змісту цих обставин, впевнився в добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, яких є злочином середньої тяжкості, враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він судимості не має, вину свою визнав повністю, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно як особа, яка спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з сусідами підтримує товариські стосунки, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра, на обліку в органах пробації не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 551 від 12.07.2018 року ОСОБА_7 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Визнання своєї провини у вчиненому злочині, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини його вчинення, враховуючи особу винного, а саме: визнання ним своєї провини, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність судимостей, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, так як після вчинення злочину обвинувачений не вибачився перед ним і не намагався примиритися з ним, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 122 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи можливим виправлення засудженого без відбування покарання.

Такий вид покарання як виправні роботи суд не застосовує, так як обвинувачений офіційно не працевлаштований.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої ОСОБА_7 внаслідок вчинення злочину, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обвинувачений повністю визнав цивільний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок спричинення потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, останній знаходився на лікуванні в Балаклійській ЦКРЛ, а в період з 25 травня по 04 червня 2018 року лікувався на стаціонарі в КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня-центр екстреної допомоги та медицини катастроф». На придбання необхідних медичних препаратів для лікування були витрачені власні кошти на загальну суму 7 364,51 грн, що підтверджується квитанціями та касовими чеками з аптек.

Крім того, внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_4 поніс моральну шкоду, так як неправомірними діями ОСОБА_7 завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни в його житті.

В силу п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особа, яка завдала моральну шкоду. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності справедливості.

Враховуючи викладене, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 7 364,51 (сім тисяч триста шістдесят чотири грн 51 коп) та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -