Справа №560/864/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_4 про застосування амністії, яка мотивована тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року він був засуджений за ч. 2 ст. 240 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн. Даний вирок не набрав законної сили, однак засуджений підпадає під дію п. "е" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, оскільки він на день набрання чинності цим Законом має посвідчення громадянина, який є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому просить звільнити його від відбування призначеного судом вищевказаного покарання, а саме за ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі акту амністії.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, подавши заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти застосування у відношенні ОСОБА_4 положень Закону України "Про амністію в 2016 році".

Згідно абз.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 240 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно із ч. 5 ст. 534 КПК України, процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року передбачено, що питання щодо застосування амністії вирішує суд.

За змістом ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Відповідно до вимог п. "е" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи - особи, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Згідно з положеннями статті 10 вищевказаного Закону, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Судом встановлено, що штраф, призначений ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 240 КК України, згідно з вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року, не сплачений.

ОСОБА_4 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3), виданого 15 березня 1994 року Рівненською обласною державною адміністрацією.

Злочин, за яким засуджено ОСОБА_4 , а саме за частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, його вчинено до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року і покарання, призначене судом за його скоєння засудженим на день набрання чинності цього Закону не відбуте.

Наведене свідчить, що засуджений ОСОБА_4 є особою, до якої може бути застосована амністія і він стосовно цього не заперечує, що відображено в його письмовій заяві.

Обмежень для застосування амністії встановлених в ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню і його слід звільнити від відбуття покарання у виді штрафу за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року на підставі п. "е" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, що буде відповідати принципам гуманізму та справедливості і забезпечувати ефективне поновлення в правах.

Керуючись ст.ст. 369-372, 539 КПК України, ст.ст. 85-86 КК України, Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року на підставі пункту "е" статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1