УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 щодо неповернення тимчасово вилученого майна грошових коштів в сумі 200 000 грн. на рахунку, відкритому в ПАТ «Банк Камбіо». Одночасно зазначає, що арешт грошових коштів на банківському рахунку знято ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.01.2018. Проте на звернення представника власника майна щодо повернення грошових коштів з рахунку слідчий клопотання не розглянув, майно не повернув. Ставить в скарзі питання про зобов*язання слідчого негайно повернути ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 200 000 грн., перерахувавши їх на інший рахунок вказаної особи або його представника в установі банку.

В судовому засіданні заявник доводи скарги не підтримав та не обґрунтував. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, в судове засідання не з*явився.

Уповноважений слідчий у даному кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим, для розгляду скарги в суд не з*явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ст. 306 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, пояснення заявника в суді, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ч.1, 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися в ході законного затримання особи в порядку, передбаченому ст.207, 208 КПК України, також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилученим майном у відповідності до правил ч.7 ст. 237 КПК України також вважаються вилучені в ході огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до ст.22,26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Посилаючись в скарзі на ті обставини, що вилучене майно підлягає поверненню як тимчасово вилучене майно, власник та його представник в суді не надали даних, які підтверджують такі обставини.

Натомість зі змісту скарги та доданих документів убачається, що вказане майно не вилучалось ані в ході огляду, ані в ході обшуку, зберігається на банківському рахунку ОСОБА_3 , тому таке майно не можна вважати тимчасово вилученим в розумінні ст.168, 236, 237 КПК України. Отже відсутні підстави вважати, що стосовно неповернення зазначеного майна слідчий допустив бездіяльність, у зв*язку з чим заявлені вимоги в скарзі задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.167-169, 236-237, 303 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 щодо неповернення тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1