Справа № 214/4365/16-к
1-кп/214/110/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

за участю представника служби у справах дітей ОСОБА_8

за участю представника уповноваженого підрозділу органу Національної поліції

ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за клопотанням прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 162 ч. 1 КК України, у кримінальному провадженні № 0001359 від 23.05.2016 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, учня КНВЦ № 7, на час вчинення суспільно небезпечного діяння не судимого, засудженого 6 лютого 2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 125 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , суд -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_6 в період часу з третьої декади квітня 2016 року по 21 травня 2016 року у денний та нічний час доби, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на проникнення до середини чужого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 , не менше трьох разів залазив на дах вказаного будинку, знімав кілька шиферин, завдяки чому проти волі власника будинку, незаконно проникав до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 .

Вчинене ОСОБА_6 суспільно-небезпечне діяння належить кваліфікувати за ст.162 ч.1 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, з показань неповнолітнього ОСОБА_6 вбачається, що він на прохання ОСОБА_11 , з яким проживала його мати і якого вважав вітчимом, неодноразово, два-три рази через дах забирався в будинок потерпілого, який знаходиться поряд з будинком, де він, ОСОБА_6 , проживав, а потім, перебуваючи в будинку, відкривав двері. На територію домоволодіння потерпілого проходив через пошкодження у паркані. Після того, як відкривав двері, до будинку потерпілого заходив ОСОБА_11 , а він, ОСОБА_6 , виходив з будинку. Потім його кликав ОСОБА_11 і він, ОСОБА_6 , заходив до будинку, зачиняв двері та вилазив через дах. Для чого ОСОБА_11 потрібно було заходити в будинок, на запитував, знав останнього на протязі близько одного року. Він, ОСОБА_6 , розумів, що проникає в чужий будинок, вказані дії вчиняв у вечірній час доби. Перебуваючи в будинку, світив ліхтарем, бачив в будинку дошки, стружку, двигуни. Про те, що ОСОБА_11 був раніше судимим, не знав. Після того як останній раз забирався в будинок потерпілого, на подвір`ї свого будинку побачив драбину. Вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України визнає повністю. У вчиненому кається.

З показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_6 раніше не знав. З належного йому, потерпілому, будинку АДРЕСА_2 були викрадені інструменти. Крадіжка була вчинена в 2016 році, в період з зими по травень місяць. Сусід розповів, що крадіжку вчинив ОСОБА_11 . Цей будинок використовував як дачу, цех, в ньому мався деревообробний верстат, в зимовий час будинком не користувався. Виявив, що в будинку відсутні 3 металевих двигуна, один з яких був закріплений на верстаті, та драбина. В подальшому драбина була повернута, її знайшли на подвір`ї у ОСОБА_11 . Будинок був огороджений парканом, виявив, що зламані двері, а саме внутрішній замок, після чого викликав поліцію. Також побачив, що на даху була здвигнута одна пластина шиферу.

Як показав свідок ОСОБА_12 , знає ОСОБА_6 тривалий час, стосунки нормальні, в один з днів навесні 2016 року бачив, як близько 23 години ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , який був одягнутий в темний одяг, виходили з подвір`я будинку АДРЕСА_2 та щось несли в руках. Після цього, коли побачив що до зазначеного будинку зайшов чоловік, повідомив останньому про те, що бачив, останній розповів, що з будинку пропали речі. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 впізнав по статурі.

Під час очної ставки між ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_12 , останній підтвердив свої показання, пояснив, що підстав для дачі неправдивих показань, не має. ОСОБА_6 пояснив, що разом з ОСОБА_11 ніяких речей не виносив, підстав, з яких би свідок надавав неправдиві показання, не знає.

Як показала допитана в якості свідка ОСОБА_7 , про вчинення в будинку потерпілого крадіжок, дізналася після того, коли до них прийшли робітники поліції. По вул. Марійській проживає з 2016 року. Ніяких чужих речей на подвір`ї свого будинку, у тому числі драбину, не бачила. Її син, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , знаходилися в нормальних стосунках. Їй син розповідав, що забирався в будинок потерпілого, щоб відкрити двері, про наслідки своїх дій, не думав.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту (т.№1, а.с.112-114), ОСОБА_6 вказав будинок АДРЕСА_2 , як на будинок, в який він проникав.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання ОСОБА_6 , потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , протокол слідчого експерименту, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що сторонні особи проникали в належний потерпілому будинок.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання ОСОБА_6 , вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений незаконно проникав у житло.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст. 337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_12 , в тій частині, що ОСОБА_6 переносив майно є неналежним доказом, оскільки вказана обставина виходить за межі кваліфікації дій ОСОБА_6 , може бути підставою для зміни кваліфікації на більш тяжку, що погіршить становище останнього, а тому показання свідка ОСОБА_12 , в цій частині, не враховує.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання ОСОБА_6 , показання потерпілого, свідка ОСОБА_7 , протокол слідчого експерименту, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, а саме те, що мало місце суспільно - небезпечне діяння, а саме незаконне проникнення до житла, відповідальність за яке настає з шістнадцятирічного віку, яке вчинене ОСОБА_6 у віці п`ятнадцять років, що дозволяє суду постановити ухвалу.

Показання ОСОБА_6 , потерпілого та свідків, протокол слідчого експерименту, суд вважає достовірними.

Обставинами, які пом`якшують наслідки вчиненого ОСОБА_6 діяння, суд вважає ту обставину, що останній є неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, які обтяжують наслідки вчиненого ОСОБА_6 діяння, судом не встановлено.

Керуючись ст. 498 КПК України суд приймає до уваги, що у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення шістнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене ним суспільно - небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, а тому маються підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру належить застосувати до ОСОБА_6 , суд керуючись ст.501 КПК України приймає до уваги, що ОСОБА_6 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не був судимим, виховується у неповній сім`ї, мешкає з матір`ю ОСОБА_7 , за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, відхилень розумового та фізичного розвитку не має, має задовільний рівень досягнень у навчанні, тяжкими захворюваннями не страждає, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває на обліку в службі у справах дітей, закінчив 9-й клас КЗШ №44, перебував на внутрішньому обліку з вересня 2013 року, як дитина схильна до залишення місця постійного проживання, враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також середню ймовірність вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення, наявність дорослого підбурювача, що ОСОБА_6 вчинене суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а тому приходить до переконання, що доцільним та достатнім буде застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 такого виду примусового заходу виховного характеру, як застереження.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: металеву драбину повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 372, 498, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст.162 ч.1 КК України примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Після вступу ухвали до законної сили речові докази по справі: металеву драбину повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Копія ухвали вручається негайно після її проголошення неповнолітньому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1