Провадження №1-кп/447/108/18
Справа №447/212/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000733 від 11.10.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, безпартійного, не одруженого, не працюючого, зареєстроваого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово засудженого, а саме: 03.11.2011 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у вигляді п`ять років позбавлення волі, а також 28.04.2017 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

10.10.2017 року приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливим мотивом, повторно, під`їхав до охоронюваної та огородженої території ПАТ «Миколаївцемент» (ЄДРПОУ №00293025), яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Стрийське шосе, 1, на автомобілі марки «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 із спеціально приготовленим для викрадення чужого майна саморобним причепом, де залишив вказаний транспортний засіб поблизу огорожі, а сам, пересвідчившись що ніхто за ним не спостерігає, перелізши через огорожу, незаконно проник на територію вказаного підприємства з метою пошуку металевих виробів для подальшого їх викрадення та збуту. В подальшому, перебуваючи на території ПАТ «Миколаївцемент», ОСОБА_4 виявив 12 вживаних металевих швелерів (серії П№6,5) типорозміром 65х36х7,2 мм., загальною довжиною кожного 56,4 м., які були з`єднані між собою за допомогою дугового зварювання в 6 кусків (по 2 швелери кожен), та одні металеві двері, належні вказаному підприємству, які через отвір в огорожі перетягнув (викрав) за межі охоронюваної території підприємства, маючи при цьому намір завантажити їх на саморобний причіп і за допомогою автомобіля марки «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 перевезти вказане викрадене майно на пункти приймання металобрухту з метою його продажу. Однак, з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час під`їзду автомобілем «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 з причепом до місця знаходження попередньо викрадених ним швелерів був виявлений працівниками охорони ПАТ «Миколаївцемент». Згідно висновку експерта №9/592 від 15.12.2017 року, вартість 12 вживаних швелерів металевих (серії П,№6,5) типорозміром 65х36х7,2 мм., загальною довжиною 56,4 м., становить 4399 гривень 20 копійок, вартість металевих дверей становить 152 гривні 29 копійок, а загальна вартість майна, яке ОСОБА_4 мав намір викрасти з території ПАТ «Миколаївцемент» становить 4551 гривню 49 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше сховище, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілим є ПАТ «Миколаївцемент», юридична адреса: вул.. Стрийське шосе, 1, м. Миколаїв, Львівська область, 81600, Україна, .

Обвинувачений у судовому засіданні повідомив що вину у вчиненні злочину передбаченому ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст.185 КК України визнає повністю, щиро розкаюється, все зрозумів та більше такого не чинитиме.

Представник потерпілого, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутності, обвинувачення підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт, вимогу про наявність судимостей, згідно якої ОСОБА_4 раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності, а саме: 03.11.2011 року засуджений Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст.27 ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.304 КК України на підставі ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 28.04.2017 року засуджений Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., а також неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 10.04.2018 року за ч.1 ст.187 КУпАП, 05.03.2018 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 09.01.2018 року за ч.1 ст.178 КУпАП; довідку про неперебування на обліку у лікаря - психіатра; довідку про неперебування на обліку у лікаря - нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили; досудову доповідь від 03.05.2018 року підготовану старшим Інспектором Миколаївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_4 проживає в одно-кімнатній квартирі разом із матір`ю у задовільних умовах, ніде не працює та на даний час стабільних джерел доходів немає, підтримує нормальні відносини з рідними та близькими, з сусідами не конфліктний, не підтримує кримінальних зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою, наркотичних засобів не вживає, алкогольні напої вживає рідко, шкодує про вчинене правопорушення та ставиться до вчиненого негативно, вину визнає повністю та бажає змінити своє життя на краще, а саме офіційно працевлаштуватися.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протокол допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , від 27.12.2017 року, ОСОБА_9 , від 09.01.2018 року, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_5 від 22.12.2017 року та речові докази.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та сприяння слідству, обставин, які обтяжують покарання, а саме: рецидив злочинів, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно. Тому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого йому слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 790,96 грн. в дохід держави.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , та причеп без державних номерних знаків, що зберігається в Миколаївському ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області конфіскувати в дохід держави; шість металевих швейлерів, одні металеві двері, які знаходяться на зберіганні у ПАТ «Миколаївцемент» остаточно повернути ПАТ «Миколаївцемент»; два чеки датовані 10.10.2017 року про здійснення покупки товарів на суму 69 гривень 07 копійок, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1