Справа № 203/4395/17
Провадження № 1-кп/0203/205/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003308 від 14 жовтня 2017 р. стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, неодруженого, дітей не має, освіта середня, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.03.2018 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням строком на один рік,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 13.10.2017 року приблизно о 21.00 годині, знаходився біля будинку № 10 по вул. Херсонській в м. Дніпро Дніпропетровської області, де побачив потерпілу ОСОБА_5 , що тримала в руках мобільний телефон після чого в нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 13.10.2017 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Херсонській в м. Дніпро Дніпропетровської області, підійшовши зі спини до ОСОБА_5 , та діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку, рукою вихопив з правої руки потерпілої мобільний телефон «Samsung J7 2016», тим самим відкрито викрав мобільний телефон «Samsung J7 2016», чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3560 від 02.11.2017 року складає 5 699 гривень 05 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 5 699 гривень 05 копійок.

На вимогу потерпілої ОСОБА_5 повернути викрадене майно ОСОБА_4 не реагував, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим втік.

Дані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Раніше 01 вересня 2017 року ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, що підтверджується вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у справі № 189/1634/17, що набрав законної сили 13 квітня 2018 року. Таким чином, грабіж вчинений ОСОБА_4 13.10.2017 р. є повторним.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також підтвердила вказані обставини, а також впізнала обвинуваченого як особу, яка вчинила проти неї кримінальне прпавопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч. 2 ст. 186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, та особи обвинуваченого, який вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи вказані обставини, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив грабіж, який є повторним злочином проти власності, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства. Водночас, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро каявся, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, досяг повноліття незадовго до вчинення злочину, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією статті ст. 186 ч. 2 КК України.
Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у справі № 189/1634/17, згідно якого ОСОБА_4 звільнений від покарання з випробуванням, слід виконувати самостійно.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі за умисний корисливий злочин, вчинений повторно, враховуючи обставини, які були взяті до уваги при обранні та продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, потерпілою ОСОБА_5 пред`явлено до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної відкритим викраденням її мобільного телефону «Samsung J7 2016», у зв`язку з тим, що телефон пошкоджено, його використання неможливо. Просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 6 168 грн. 00 коп.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою, яка таку шкоду заподіяла.

Приймаючи до уваги визнання позову обвинуваченим, встановлення в ході судового розгляду факту заподіяння матеріальної шкоди потерпілій, шляхом викрадення телефону, який хоча й було повернути потерпілій, але згідно акту оцінки технічного стану № 18012101 від 13.01.2018 р. знаходиться у несправному стані, для ремонту потрібно здійснити витрати в розмірі 6 168 грн. 00 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, при визначенні розміру шкоди, суд виходить з того, що хоча й згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3560 від 02.11.2017 року ринкова вартість викраденого телефону складає 5 699 грн. 05 коп., позивачкою надано документи, що підтверджують придбання цього телефону за 6 199 грн. 00 коп., та необхідні витрати на його ремонт в розмірі 6 168 грн. 00 коп., що є менше за ціну придбання телефону, у зв`язку з чим стягненню з підлягає саме 6 168 грн. 00 коп.

Доля речових доказів має бути визначена відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3560 від 02.11.2017 в розмірі 170 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч. 2 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту взяття під варту з 14 листопада 2017 року.

Покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у справі № 189/1634/17 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином 6 168 (Шість тисяч сто шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3560 від 02.11.2017 в розмірі 170 (Сто сімдесят) грн. 00 коп.

Речові доказі: мобільний телефон «Samsung J7 2016» залишити за належністю ОСОБА_5 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1