Справа №486/1317/15-к 13.09.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року, якою заяву
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в ст. Мурлиткіно Тогучинського району Новосибірської області Російської Федерації, мешкає в АДРЕСА_1 ,
про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року та переглянути вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р.
Просить скасувати вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. та ухвалити виправдувальний вирок, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не погоджуючись із прийнятим рішенням, зазначає, що в заяві він вказував на необхідність проведення судово-медичної експертизи, і, матеріали справи містять його клопотання про призначення судово-медичної експертизи, а тому є невірним зазначення судом про те, що він та його захисник не заявляли клопотань про проведення експертизи.
Вважає невірним вказівку суду про пропущення ним строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним меш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.
Стверджує, що в додатках до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є довідка, в якій вказано про надання медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 та журнал запису оперативних втручань, на стор. 89 вказано, що лікар-анестезіолог не приймав участі в операції.
За наведених обставин ОСОБА_5 вважає, що суд першої інстанції, при ухваленні вироку, допустив однобічність судового слідства, з обвинувальним ухилом, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вирок підлягає скасуванню.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р., яким його засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України.
В заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 вказував, що судам не були відомі обставини справи, які б могли суттєво вплинути на остаточний вирок суду та про які він дізнався лише у червні 2016 року, вже після розгляду справи судами, а саме про:
- підробку доказів наявності у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, зокрема листку непрацездатності з діагнозом перелом кістки лівої руки, фальсифікацію документів про проведення оперативного втручання, оскільки за довідкою в.о. головного лікаря «Южноукраїнська міська лікарня» від травня 2017 року «Лікар-анестезіолог не приймав участі в операції», хоча його присутність при проведенні операцій є обов`язковою;
- підробку документів про працевлаштування потерпілого ОСОБА_8 в ДП «КМУ» ПАТ «ТЕМ» у 2014 році;
- фальсифікацію висновку експерта № 158 від 08.04.2015 р., оскільки судово-медичний огляд потерпілого проводився 08.04.2015 р. через 11 місяців після отримання травм;
- заяву ОСОБА_8 від 03.07.2014 р. на ім`я начальника Южноукраїського МВ УМВС про те, що він не має претензій у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень та просить припинити кримінальне провадження № 0000450. Цей документ він отримав у червні 2016 року, він про нього не знав та він не оглядався в судах при ухвалені обвинувального вироку. На підставі заяви слідчим 03.07.2015 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення;
Зауважує, що досудове розслідування розпочате на підставі повідомлення ОСОБА_9 , що суперечить положенням ст. 477 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, і безумовно мало бути закритим.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р., суд першої інстанції послався на те, що висновок експерта № 158 від 08.04.2015 р. проведений за даними медичної картки та висновку експерта за медичними документами на ім`я ОСОБА_8 , а тому порушення порядку або строків проведення даної експертизи не вбачається; матеріали (об`єднаного) кримінального провадження містять як повідомлення ОСОБА_10 про спричинення ОСОБА_8 . ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, так і потерпілого, і заява ОСОБА_8 від 03.07.2014 р. в силу ст. 214 КПК України, не позбавляє цю особу права повторного звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення; заявником не надано доказів про відсутність лікаря-анестезіолога під час проведення операції потерпілого ОСОБА_8 , не надано даних про відсутність у останнього місця роботи на час розгляду справи судом першої інстанції. Інші обставини, на які посилався ОСОБА_5 , нічим не підтверджені, перевірки по ним компетентними органами не проводились, деякі з них не є, в розумінні норм КПК України, нововиявленими обставинами, і вже досліджені судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, висновки яких викладені у вироку та відповідних ухвалах судів.

Заслухавши доповідь судді, засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. ОСОБА_5 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.01.2016 р. вирок суду першої інстанції змінено, виключено вказівку суду на кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України спричинення значної стійкої втрати працездатності не менш, як на одну третину.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.06.2016 р. вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 06.01.2016 р. щодо ОСОБА_5 залишені без змін.
За наведеного, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. відносно ОСОБА_5 набрав законної сили.

Відповідно до положень ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими КК України для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Відповідно до вимог п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються штучне створення або підроблення доказів на яких ґрунтується вирок та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками:
- невідомість суду з причин, від нього не залежних;
- їх суттєве значення для справи;
- їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку;
- неможливість урахування під час провадження в справі постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду;
- їх відкриття тільки після набрання вироком суду законної сили;
- їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням слідчим.
За положеннями ст. 459 КПК України обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, мають бути абсолютно нові, раніше не відомі суду обставини, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Так, штучне створення або підроблення доказів означає їхню завідому неправильність, розраховану на введення суду в оману, наприклад внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або інше підроблення документів, штучне створення доказів тощо.
Штучне створення або підроблення доказів на яких ґрунтується вирок, можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якщо вони спричинили постановлення необґрунтованого або незаконного рішення.
Разом з тим такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування.
Тобто поновленню справи за такими нововиявленими обставинами, обов`язково повинно передувати розслідування та притягнення винних осіб до відповідальності, зокрема, в даному випадку за ст. 384 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, або у разі неможливості постановлення вироку матеріалами розслідування за фактом підробки лікарняного листа.

На думку апеляційного суду судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р. за нововиявленими обставинами дотримано вимог глави 34 КПК України. При цьому, судом перевірено всі доводи заяви та прийнято судове рішення, яке відповідає вимогам ст. 467 КПК України.
Так, в заяві до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі ОСОБА_5 стверджує про фальсифікацію доказів отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, зокрема, вказує на відсутність анестезіолога при проведенні операції, що, на його думку, спростовує факт отримання потерпілим тілесного ушкодження у виді перелому руки.
Але, як вірно зазначив суд першої інстанції, на підтвердження цієї обставини матеріали кримінального провадження, в тому числі і, надані до заяви обвинуваченим, не містять будь-яких доказів на підтвердження вказаної обвинуваченим обставини, не надано апелянтом і будь-яких остаточних рішень або результатів розслідування з цього приводу.
Отже перевірити обґрунтованість тверджень ОСОБА_5 про відсутність анестезіолога в ході медичного лікування потерпілого не уявляється можливим.

Засуджений наполягає на тому, що суд першої інстанції не розглянув його клопотання про проведення судово-медичної експертизи потерпілого, яке він мотивував тим, що має сумніви у правдивості встановленого діагнозу.
Відповідно до вимог ст. 242 КПК України, підставами для проведення експертизи є з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження і для цього необхідні спеціальні знання.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
Суд першої інстанції вказав, що матеріали кримінального провадження містять судово-медичну експертизу, вона проведена з урахуванням даних медичної картки потерпілого, порушень її проведення не встановлено.
Засуджений ОСОБА_5 не наводить обставин на обґрунтування того, що висновки судово-медичної експертизи, що містяться в матеріалах кримінального провадження, необґрунтовані або суперечать матеріалам справи, а тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення на підставі положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обставини, які на думку апелянта є підставами для перегляду вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2015 р., не підтвердилися, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, ухвала суду є законною і підстав для її скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 409, 412, 424, 532, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3