20 вересня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, з вищою освітою, на утриманні якого перебувають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого,
- 28.11.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
- 16.11.2017 року ухвалою Дунаєвецького районного суду звільнено від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, -
27 квітня 2018 року, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, маючи на меті збагатитися за рахунок вчинення шахрайських дій, здійснив телефонний дзвінок до свого знайомого ОСОБА_5 та запропонував останньому придбати талони на пальне за зниженими цінами, на що останній погодився і домовились зустрітись у м. Хмельницькому.
Тоді ж, ОСОБА_4 , 27.04.2018 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи разом з ОСОБА_5 в салоні автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2114», який знаходився на автомобільній стоянці ТРЦ «Оазис», що по вул. Степана Бандери 2А в м. Хмельницький, отримав від останнього грошові кошти в сумі 135000 грн., як оплату за талони на пальне. В подальшому, ОСОБА_4 , умисно за заздалегідь надуманим планом, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, повідомивши недостовірну інформацію про необхідність взяти талони, вийшов з салону вказаного автомобіля та попрямував всередину ТРЦ «Оазис». Після чого, ОСОБА_4 через інший вихід покинув приміщення ТРЦ «Оазис», не віддавши обіцяні талони на пальне та не повернувши грошові кошти, якими в подальшому розпор ядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, спричинив потерпілому ОСОБА_5 значного матеріального збитку на загальну суму 135 000 грн.
Винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, зізнавальними показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який вказав, що він був повинен людям грошові кошти, які не міг віддати, шукав де взяти кошти для повернення боргу. Тому подзвонив знайомому ОСОБА_5 вказав, що можна купити талони на пальне за меншою ціною. Вони домовились, він зустрівся із ОСОБА_5 , будучи в машині біля ТРЦ «Оазис» отримав 135 тисяч гривень та пішов для придбання талонів, проте талони не повернув і кошти також не повернув. Коли брав кошти наміру повертати в нього не було. Коли його привели в поліцію, він написав розписку потерпілому, що зобов`язується повернути кошти.
Заявлений цивільний позов із ціною позову 135 тисяч гривень визнав в повному обсязі. Просив суворо не карати.
Крім зізнавальних показів обвинуваченого його вина також підтверджується показами потерпілого та іншими доказами.
Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що дійсно він знає ОСОБА_4 27.04.2018 року до нього зателефонував останній та запропонував купити талони на пальне за заниженими цінами. Він спочатку вагався, але ОСОБА_4 його вмовив, тоді вони домовились зустрітися в м. Хмельницькому. Він на той час не думав, що ОСОБА_4 його обманить, оскільки так пояснював та йшов йому на зустріч, що не думав, що так станеться. Вони домовились цього числа зустрітись біля ТРЦ «Оазис» і там біля 15 години він в машині відав ОСОБА_4 135 тисяч гривень, останній взяв кошти, сказав, що йде в торговий центр за талонами. Він його чикав до 22 години вечора, телефонував ОСОБА_4 , той казав, щоб чекали, пили каву, а він як раз чекає талонів більшим номіналом. Грошові кошти він передав в присутності свідка ОСОБА_7 , який цей день також був із ним разом та все це бачив та чув. Лише пізно у ввечері коли вже не міг додзвонитись до ОСОБА_4 , знайшов телефон його сестри, яка повідомила, що той мабуть його ошукав. Після цього звернулись в поліцію, даними діями ОСОБА_4 завдав йому значного матеріального збитку, оскільки дані кошти він заробляв, заробітки мали сезонний характер і їх відкладали на прожиття та на потреби сім`ї. На сьогодні обвинувачений йому нічого не повернув, просив суворо не карати обвинуваченого, щоб інші люди не попалися на нього.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 підтвердив покази потерпілого, вказав, що він дійсно був присутній підчас шахрайського заволодіння коштами потерпілого, оскільки ОСОБА_5 йому все розповів з приводу талонів, із ним радився та вони разом поїхали щоб передати гроші та отримати талони на пальне.
Окрім показів вина обвинуваченого також доводиться дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами.
Так, відповідно до заяви, яка подана 27.04.2018 року ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 135000 грн.
Згідно протоколу огляду від 05.05.2018 року проведено огляд ДВД диска на якому містяться файли із відеозаписів із камер спостереження, розташованих в ТРЦ «Оазис» за адресою вул. С.Бандери, 2а м. Хмельницький. Даними камерами та при перегляді відеозаписів зафіксовано, як 15 год. 24 хв. 27.04.2018р. на територію автостоянки, що розташована біля ТРЦ «Оазис» від автодороги по вул. С.Бандери заїхав автомобіль Ваз 2114 темного кольору і зупинився біля рекламного банеру, в подальшому о 15 год. 29 хв. чоловік одягнутий у куртку та штани синього кольору вийшов із даного автомобіля та прямує до ТРЦ «Оазис». Далі о 15 год. 31 хв. 27.04.2018 року даний чоловік знаходиться у приміщені ТРЦ «Оазис» та прямує до виходу зі сторони вул. Прибузької та виходить за межі здійснення відеозапису. Огляд проводився в присутності ОСОБА_4 , який повідомив, що чоловік одягнений у куртку та штани синього кольору на відеозаписі це він. Самим речовим доказом ДВД диском із відеозаписом з камер спостереження ТРЦ «Оазис».
Крім того, покази обвинуваченого, щодо обставин скоєного також підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 11.05.2018 року в якому ОСОБА_4 розповів та показав, як і де саме він зустрічався із потерпілим ОСОБА_5 куди вони потім поїхали, як він вийшов з машини попрямував до головного входу ТРЦ «Оазис», а потім покинув даний торговий центр із іншого виходу, що йде на вулицю Прибузьку.
Досліджені в ході судового розгляду докази: покази обвинуваченого, потерпілого, свідка є допустимими доказами, оскільки в ході судового розгляду вони були отримані та досліджені судом безпосередньо відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України, дані покази даних осіб узгоджуються між особою із показами один одного та фактичними обставинами і в ході судового розгляду суду не надані докази та доводи, що потерпілим та свідком дані завідомо неправдиві показання.
Визначаючи кваліфікацію дій обвинуваченого суд враховує позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року п. 27 відповідно до яких: відповідно до пункту 2 примітки до статті 185 КК у статтях 185, 186, 189 та 190 КК значна шкода визначається за обов`язкової сукупності двох умов: врахування матеріального становища потерпілого та розміру заподіяних йому збитків. Під час з`ясування матеріального становища потерпілого суди мають у кожному конкретному випадку брати до уваги такі обставини, як соціальний стан потерпілого, його працездатність, розмір заробітної плати та інші доходи, кількість членів сім`ї, наявність на його утриманні малолітніх, хворих, непрацездатних тощо. При цьому слід мати на увазі, що значною шкодою визнається така, якою потерпілому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На сьогодні розмір завданої шкоди становить 135 000 грн., що складає більше розміру встановленого для визначення значної шкоди. Крім того, судом враховано матеріальне та сімейне становище потерпілого та інші обставини передбачені для визначення критерію значної шкоди для потерпілого.
Суд дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази в судовому засіданні, здійснивши їх оцінку та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені злочину доведена відповідними доказами в сукупності, і його слід визнати винним у вченні злочину за ч. 2 ст. 190 КК України та дії слід кваліфікувати, як умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та сприяння слідству. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Суд визначаючи міру покарання враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, а також те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на сьогодні ОСОБА_4 в силу вимог ст. 88, 89 КК України є не судимий, обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості.
Враховуючи наведені вище обставини та дані щодо особи обвинуваченого, думку потерпілого, а також те, що обвинувачений протягом тривалого часу (5 місяців) не відшкодував потерпілому ніякої шкоди, не має офіційної роботи, тому суд не вбачає підстав для призначення йому покарання у вигляді штрафу, а також у вигляді виправних робіт. Враховуючи особу винного та думку потерпілого суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо лише шляхом призначення реального покарання, визначаючи вид покарання суд враховує наявність пом`якшуючих обставин і враховуючи мету покарання передбачену ст. 50 КК України суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді обмеження волі. Саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Заявлений потерпілим цивільний позов на суму 135 000 грн. підлягає задоволенню, оскільки заявлений позов визнаний обвинуваченим, що не суперечить закону, не порушує прав та свобод сторін позову, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону (ст. 1166, 1177 ЦК України) і є обґрунтованими. Процесуальних витрат не має, долю речових доказів, які є по справі, слід вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України. На досудовому слідстві обвинувачений не затримувався, відносно обвинуваченого не обирався запобіжний захід, на сьогодні підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись статтями 100, 368, 370, 371-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч ) гривень матеріальної шкоди.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: ДВД диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження і надані суду, залишити при матеріалах судового провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 судом не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особа що перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок набирає законної сили, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Головуючий ОСОБА_1