Справа № 761/8194/16-к
Провадження №1-кп/761/451/2018
В И Р О К
Іменем України
18 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження

№ 120 161 001 000 006 66 від 20.01.2016, № 120 171 001 000 032 34 від 18.03.2017,

№ 120 171 001 000 068 96 від 09.06.2017, у яких

гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має малолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

- 03.10.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- 18.06.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 289, ст. 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив низку злочинів проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_8 , вступивши з ОСОБА_9 у злочинну змову, спрямовану на умисне таємне викрадення чужого майна, 27.11.2015 приблизно о 19.00 год. разом прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою - АДРЕСА_2 .

Знаходячись у торговельному залі цього магазину, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, викрав чуже майно - USB MIDI контролер «Launchpad the ableton live controller», вартістю 3951 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 .

Утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальної шкоди потерпілому на суму 3 951 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 12.03.2017, приблизно о 09.30 год., разом з ОСОБА_11 прибув до кімнати останнього за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи у кімнаті, дочекавшись, коли ОСОБА_11 засне, обвинувачений, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав мобільний телефон «Nокіа 220», вартістю 400 грн.

Вказаними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 09.06.2017, приблизно об 11.40 год., ОСОБА_8 перебував неподалік будинку № 14 по вул. Ольжича у м. Києві. У цей час до нього звернулась його знайома неповнолітня ОСОБА_12 з проханням зарядити за місцем проживання обвинуваченого мобільний телефон «Samsung J2», який належав її матері і перебував у користуванні ОСОБА_12 .

У зв`язку з цим у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаним телефоном.

Реалізуючи злочинну мету, обвинувачений, утримуючи при собі зазначений мобільний телефон «Samsung J2», з сім-карткою оператора «Лайфселл», повідомив ОСОБА_12 , що пішов до своєї квартири АДРЕСА_4 . Повернувшись через деякий час повідомив, що після підзарядки телефону він поверне його ОСОБА_12 .

Однак, обвинувачений, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з місця події зник, телефон ОСОБА_12 не повернув, збув цей пристрій ОСОБА_13 за 750 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 2 100 грн.

Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Щиро розкаявся, просив його суворо не карати, взяти до уваги, що він зробив належні висновки з своєї попередньої протизаконної поведінки. Обвинувачений також просив врахувати, що матеріальна шкода усім потерпілим відшкодована, потерпілі ОСОБА_14 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальних претензій до нього не мають.

Крім того, обвинувачений та захисник просили застосувати до ОСОБА_8 закон про амністію, звільнивши від покарання у силу того, що на нього поширюються положення п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, судом досліджені дані щодо фактичного відшкодування ОСОБА_8 шкоди, а також матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_10 від 02.03.2017 йому повністю компенсована завдана діями обвинуваченого ОСОБА_8 шкода, у зв`язку з цим потерпілий не має до ОСОБА_8 претензій та не заперечує проти звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_15 14.12.2017 звернувся до суду з заявою про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, згідно з його розпискою від 29.03.2017 мобільний телефон «Nokia 220» потерпілому повернутий.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0006896 від 09.06.2017 обвинуваченим повністю відшкодована матеріальна шкода, завдана потерпілій ОСОБА_14 , що остання також підтвердила у судовому засіданні.

Оцінка безпосередньо досліджених судом доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку приводять суд до висновку, що вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих злочинів доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Суд також знаходить правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він, діючи повторно, вчинив шахрайство, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочинами шкоди.

Обставиною, яка згідно з ст. 67 КК обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має дитину - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, суд надає оцінку особі обвинуваченого, який, будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, продовжив злочинні дії.

У той же час, у період судового розгляду ОСОБА_8 виявляв щире каяття, 27.03.2018 сплатив штраф, призначений вироком від 2012 року, запевняв суд, що зрозумів потенційні наслідки своєї протиправної поведінки.

Суд також враховує, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини віднесені до злочинів середнього ступеню тяжкості.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, їх ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що до ОСОБА_8 має бути застосоване покарання у виді обмеження волі на певний строк, оскільки такий захід може вплинути на поведінку обвинуваченого та сприяти його виправленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Таким чином, сукупне покарання ОСОБА_8 має бути визначене у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015 ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Отже, інкриміновані злочини скоєні обвинуваченим у період іспитового строку, що відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України має наслідком призначення йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.

Вирішуючи заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі закону про амністію, суд відмічає, що згідно з п. в) ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від покарання особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким чи особливо тяжким, не позбавлені батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей.

Суд також враховує, що у силу п. в) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Отже, наведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_8 є суб`єктом амністії, оскільки на день набрання вказаним законом чинності мав неповнолітню дитину і вчинені ним злочини не є тяжкими чи особливо тяжкими.

Частиною 2 статті 86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані судом винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільненні від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65, ч. 4 ст. 70, 71, 78 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 повністю звільнити від відбування остаточно призначеного покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1