Справа № 464/6524/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/375/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Роя, Донецької області, Мар`їнського району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7
та її захисника адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Вирішено питання з речовими доказами.

Обвинувачена ОСОБА_7 визнана винною у тому, що 28.08.2017 року, близько 09.00 год., у квартирі АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник між потерпілою ОСОБА_10 та її свекрухою ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 вчинила насильницькі дії відносно ОСОБА_10 , а саме: умисно нанесла множинні удари пластмасовою кришкою від смітника в область голови потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експерта спричинила останній синці на лівому передпліччі, які заподіяні тупими (тупим) предметами з обмеженою поверхнею, які не були небезпечними для життя на момент заподіяння, та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

13.09.2017 року, близько 09.00 год., у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник між потерпілою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 вчинила насильницькі дії відносно ОСОБА_10 , а саме умисно нанесла множинні удари пластиковим шлангом по зовнішній поверхні лівого стегна потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого згідно висновку судово-медичного експерта спричинила останній два синці на лівому стегні, які утворились від дії тупого предмета продовгуватої форми, не були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що винесений з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд першої інстанції упереджено, безпідставно і необґрунтовано послався на докази, які є суперечливими, незаконними та недопустимими, які суд дослідив з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства та не мотивував цього у вироку.

Вказує, що між обвинуваченою та потерпілою є неприязні відносини, потерпіла постійно провокує сварки в сім`ї неадекватною поведінкою, негативно характеризується серед сусідів. Крім того, суд першої інстанції порушив право обвинуваченої на захист, яка є особою похилого віку та перенесла інсульт і має поганий стан здоров`я. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання обвинуваченої про проведення слідчого експерименту.

Заслухавши пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої, яка заперечила проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обгрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, ким і за яких обставин їй були заподіяні тілесні ушкодження; висновками експертів № 381/17 від 28.08.2017 року та № 1428 від 14.09.2017 року щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , їх характеру, локалізації, механізму та часу заподіяння; протоколом огляду речей від 14.09.2017 року та фототаблицею до нього, а саме оптичного CD-R диску, на якому зафіксовано факт нанесення ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_10 ; CD-R диском із відеозаписами, на якому зафіксовано факт нанесення ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , що мало місце 13.09.2017 року.

Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_9 про неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність вироку суду першої інстанції вимогам кримінального процесуального закону, а висновків суду - фактичним обставинам справи колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84, ч.3 ст. 374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку зазначив показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, як докази на підтвердження встановлених судом обставин та навів мотиви неврахування окремих доказів.

Твердження сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину й виникнення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень саме з вини останньої, оскільки така постійно провокує конфлікти, не відповідають фактичним обставинам справи.

У справі достовірно встановлено той факт, що 28 серпня 2017 року, близько 09 год., ОСОБА_7 умисно заподіяла ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

Суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі дав оцінку показанням обвинуваченої про те, що вона тілесних ушкоджень потерпілій не могла заподіяти, й правильно не взяв їх до уваги, розцінивши як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, суд першої інстанції вірно відхилив показання свідка ОСОБА_11 , який доводиться чоловіком обвинуваченій, оскільки такі суперечать іншим доказам у справі.

Фактичні дані щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, їх характеру, локалізації, механізму та часу заподіяння закріплені у висновках експертів № 381/17 від 28.08.2017 року та № 1428 від 14.09.2017 року, які учасниками судового провадження не оспорювалися. Характер, локалізація в ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та механізм їх заподіяння повністю підтверджують показання потерпілої в тій частині, коли і яким способом вони були їй заподіяні, а також свідчать, що умислом обвинуваченої охоплювалось спричинення тілесних ушкоджень.

Дані обставини були встановлені судом першої інстанції.

Доводи сторони захисту про неповноту та однобічність судового розгляду колегія суддів визнає необгрунтованими.

Вирішення заявлених стороною захисту клопотань та дослідження доказів здійснювалось судом з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Підстав вважати, що під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення, немає. Отже визначені ст. 410 КПК України правові підстави для визнання судового розгляду неповним відсутні.

У вироку суду зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину не визнала, і саме невизнанню обвинуваченою вини та її показанням суд дав у вироку належну оцінку.

Що стосується призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то таке призначене їй з дотриманням вимог ст. 65 КК України, є мінімальним покарання та необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 необгрунтованою. Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4