АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г. Забороненослужбовим особам та працівникам ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» (), їх представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею. Зобов`язано працівників АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) в письмовій формі повідомити Департамент з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України, про суму коштів, що знаходяться на рахунках ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () на час надходження ухвали про їх арешт
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2018 року, якою накладено арешт на грошові кошти ТОВ УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ».
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказують на те, що між ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» та Київською міською клінічною лікарнею №1 укладались декілька договорів підряду для проведення капітального ремонту приміщень операційного відділення третього поверху та технічного поверху лікувально-діагностичного корпусу. Всі ремонтні роботи згідно договорів підряду виконані, що підтверджується довідками про вартість робіт та актами прийому передачі виконаних будівельних робіт. Вважає товариство не має відношення до кримінальних правопорушень та підстави для накладення арешту на його майно відсутні. Повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення працівники товариства не отримували.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без повідомлення представника власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку представників власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР під №0002257 від 14.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

15.02.2018 р. постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні №0002257 від 14.07.2017 року речовим доказом.

15.02.2018 р. прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

05.04.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено, накладено арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, дослідивши надані на обґрунтування внесеного на розгляд клопотання про арешт майна матеріалів, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів слідчого судді щодо наявності правових підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, не зважаючи на те, що надані матеріали провадження містять постанову органу досудового розслідування про визнання вказаного у клопотанні майна грошових коштів, які знаходяться на рахунку ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) за адресою: м.Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г речовим доказом у кримінальному провадженні №0002257 від 14.07.2017 року, як вважає апеляційний суд, стороною обвинувачення під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане процесуальне рішення органу досудового розслідування є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчиненні скоєних кримінальних правопорушень, а відтак слідчим суддею при задоволенні клопотання не дотримано вимог ст. 173 КПК України.
На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» - задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_8 про арешт майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку ТОВ «УКРВЕНТПРОМПОСТАЧ» () № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, - відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2528/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1