Єдиний унікальний номер справи 185/8164/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення до судового розгляду

28 вересня 2018 року. м. Павлоград.

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

під час підготовчого судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

27 вересня 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

28 вересня 2018 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області призначено підготовче судове засідання.

Прокурор просить суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати у судове засідання обвинувачену, потерпілого, свідків. Також прокурор просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, так як на даний час є ризики предбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачена, її захисник та потерпілий не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, так як обвинувачена щиро кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку прокурора щодо продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розглянувши клопотання прокурора, захисника обвинуваченої, вислухавши думку інших учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Вищевказане кримінальне провадження підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області відповідно до ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України відкритомусудовому засіданні, та викликати у судове засідання обвинувачену, потерпілого, свідків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом II КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Так, стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 04.08.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 01.10.2018 року.
Заявляючи в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші правопорушення.
Приймаючи рішення із зазначеного питання колегія суддів враховує наступне.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою. Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема, справа «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справа «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме те, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання обвинуваченої та її захисника про заміну запобіжного заходу колегія суддів вважає можливим застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Так у справі «Бойченко проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що одне тільки посилання на відповідну норму закону без вказання підстав з яких можна вважати обґрунтованим твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання під вартою.
Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає за доцільне змінити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прийняття такого рішення буде відповідати вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтуватися на матеріалах кримінального провадження.
Зокрема колегія суддів приймаючи зазначене рішення враховує, що згідно обвинувального акту, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття, ризик впливання на свідків та потерпілого нічим не підтверджується, заяв про тиск, погрози або умовляння дати інші показання, з боку обвинуваченої чи її родичів на адресу учасників судового розгляду не надходило. Обвинувачена раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, та не є судимою, має постійне місце проживання та реєстрації.

Колегією суддів також встановлена наявність певних соціальниїх зв`язків обвинуваченої.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи вказані обставини колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт у повній мірі забезпечить дотримання обвинуваченою ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, та унеможливить ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовдення дії запобіжного заходу.
За таких обставин, обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 316, 181 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 08 жовтня 2018 року о 14 годині 00 хвилин.

Кримінальне провадження розглядати колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати обвинувачену, потерпілого, свідків.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання обвинуваченої та її захисника щодо зміни обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Звільнити ОСОБА_5 з - під варти в залі суду.
Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 діб, а саме до 21 листопада 2018 року.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-зобов`язати ОСОБА_5 здати до ВП Павлоградського ГУНП в Дніпропетровській області паспорт для виїзду за кордон, якщо такий мається;
-заборонити ОСОБА_5 , в період часу з 20.00 год. по 06.00 год. наступного дня, крім випадків, повязаних із працею, залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- - з`являтися за першим викликом чи вимогою до суду.
Ухвалу суду передати на виконання до ВП Павлоградського ГУНП в Дніпропетровській області, та прокурору Павлоградської місцевої прокуратури для здійснення контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді

ОСОБА_9 .