Справа № 749/1202/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/232/2018
Категорія - п.2 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000345 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року:

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, раніше не судимий,

засуджений за:

- п.2 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років;

- ч.2 ст.15; п.2 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання - з 24 жовтня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 06 червня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Чернігівського обласного бюджету кошти на лікування ОСОБА_11 в сумі 2178 грн. 61 коп.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь бюджету Щорського району Чернігівської області кошти на лікування ОСОБА_11 в сумі 172 грн. 15 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановив суд, 23 жовтня 2015 року, близько 23.30 год., ОСОБА_9 , знаходячись у дворі свого господарства АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй малолітній дитині - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв останню за ногу та кілька разів вдарив її головою об ґанок будинку, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 124 від 03.12.2015 року ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді численних саден та крововиливів голови, тулубу та верхніх кінцівок, а також оперізуючого перелому кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, що мав прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю. Внаслідок внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, що спричинили набряк набухання головного мозку, ОСОБА_12 померла на місці.

Крім того, 23 жовтня 2015 року, близько 0.00 год., ОСОБА_9 , знаходячись у дворі свого господарства, за вищевказаною адресою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті своїй малолітній дитині - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс йому численні удари руками по різних ділянках тіла, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 16.11.2015 року тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, перелому лівої ключиці, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, підапоневротичної гематоми, перелому кісток склепіння черепа лівої тімяно-скроневої ділянки. Потім, ОСОБА_9 , розуміючи, що виконав усі дії, які вважав необхідними та достатніми для позбавлення життя малолітнього ОСОБА_11 , який перебував у непритомному стані, у холодну пору доби залишив його лежати роздягненим на землі у господарстві, а сам пішов спати до будинку, замкнувши двері зсередини. В силу випадкового збігу обставин, не залежних від волі ОСОБА_9 , його малолітнього сина з тілесними ушкодженнями, непритомного та переохолодженого, було вчасно виявлено та госпіталізовано до лікарні співробітниками поліції, в результаті чого смерть останнього не настала.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати та кримінальне провадження закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вважає винною у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень цивільну дружину, яка є матір`ю їх дітей, посилаючись на те, що вона психічнохвора та, за чутками односельців, вже вбила одну свою дитину. Посилається на те, що ОСОБА_13 могла вбити доньку під час приступу, а потім звинуватити його. Зазначив, що відсутні будь-які докази вчинення ним злочину, зокрема, відбитки пальців. Просив встановити всі обставини справи шляхом допиту свідків, зокрема, допитати малолітнього сина з участю психолога. Також, зазначив, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск та били, вимагаючи написати зізнавальні показання.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікації дій ОСОБА_9 , доведеність його вини, просив вирок суду скасувати, у зв`язку із м`якістю призначеного покарання та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років; за п.2 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене ОСОБА_9 покарання є явно несправедливим через м`якість, оскільки обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких. При цьому, поза увагою суду залишилось те, що під час судового засідання обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів не визнав, не розкаявся, давав суперечливі показання, намагаючись завести суд в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про антисоціальну спрямованість його поведінки та зневажливе ставлення до кримінального закону та норм моралі, а також винятковий цинізм та жорстокість. Також судом не враховано спосіб заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, не надано належної оцінки особі обвинуваченого та обставинам, що його характеризують, які вказують на його суспільну небезпеку для суспільства.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а скаргу прокурора залишити без задоволення; прокурора, котрий просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав частково та підтвердив свої показання, які він давав у суді першої інстанції. Зокрема, визнав, що міг вдарити сина ОСОБА_14 , а доньку ОСОБА_15 він не бив. 23.10.2015 року він разом з кумом ОСОБА_16 вживали спиртні напої: спочатку 750 г горілки, потім по 0,5 літра пива. Повернувшись додому після обіду, він заснув на дивані. Прокинувшись від болі у зубі, попросив у ОСОБА_13 горілки. Вона дала йому пляшку горілки і він випив кілька чарок ємністю 100 г, потім покурив, а що було далі не пам`ятає. До тями він прийшов під ранок, як потрапив до міліції не знає. Вказав, що 23.10.2015 року сварки між ним та ОСОБА_13 нібито не було. Хто міг вчинити таке з його дітьми він не знає. При цьому не виключає можливість того, що таке з дітьми могла зробити ОСОБА_13 . Вказав, що він не вчиняв того у чому його обвинувачують. Разом з тим припускає, що міг вдарити сина, щодо доньки, то він навіть не припускає того, що міг її вдарити. Не зміг пояснити, чому пізно ввечері діти роздягнені опинилися у дворі їх господарства, а він в свою чергу закрився та спав у будинку. Стверджує, що взагалі не пам`ятає нічого з того, що сталось пізно ввечері 23.10.2015 року.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитана у місцевому суді потерпіла ОСОБА_13 показала, що вона проживала з ОСОБА_9 , який є біологічним батьком трьох її дітей: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 . Коли останній не вживав спиртне, то був нормальною людиною та займався господарством, а в нетверезому стані він ставав дуже агресивним. Неодноразово ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння бив її, тягав за волосся, душив, але вона про це нікому не жалілась, оскільки він погрожував їй, що в разі якщо вона поскаржиться на нього і його посадять, то він вийде з в`язниці та вб`є її. Також ОСОБА_9 в стані сп`яніння неодноразово виказував їй, що вона з дітьми не житиме на цьому світі. Через прояви агресії вона не раз тікала зі свого будинку. 23.10.2016 року, близько 16.00 год., до них у гості прийшов їх кум ОСОБА_16 та разом з ОСОБА_9 пішли в магазин за покупками і повернулись десь через дві години, обоє в нетверезому стані. ОСОБА_16 приніс 2 пляшки горілки, ємністю по 0,5 літра кожна, і сказав, що горілку придбано на іменини ОСОБА_15 . Вона запропонувала йому забрати горілку до себе додому, але він сказав їй заховати її вдома. Одну пляшку вона встигла сховати у шафу, а другу пляшку ОСОБА_9 став вимагати та казав їй налити їм з кумом по чарці. З метою уникнення конфлікту, вона налила їм по 50 г горілки та сховала пляшку. Близько 19 год. ОСОБА_16 пішов додому, а ОСОБА_9 наказав їй дістати пляшку горілки. Коли вона відмовила йому, то ОСОБА_9 притис її до холодильника і став душити, а тому вона змушена була віддати йому почату пляшку з горілкою. Близько 21 години ОСОБА_9 допив пляшку горілки, після чого став чіплятись до неї, тягав за волосся, бив руками та вимагав дати йому ще й другу пляшку горілки. Вона відмовила йому, тоді він став казати, що у хаті бомба, накривав її з дітьми ковдрою. Також казав, що він чаклун і вона загине з дітьми. На її вмовляння заспокоїтись ОСОБА_9 не реагував, він схопив Діану за ногу та кинув на диван. Діти плакали і вона не могла їх заспокоїти. Після цього ОСОБА_9 за волосся стягнув потерпілу з дивану та почав тягати по підлозі. Потім він взяв ніж і притиснув її вагітну до стіни, водячи ножем біля її живота казав, що у даному випадку або ж вона не виживе або ж діти. Вона хотіла забрати дітей і залишити будинок, але він їй не дав цього зробити. ОСОБА_13 відштовхнула обвинуваченого і той впав на дитячу іграшку. Це його розлютило і він погнався за нею з ножем, а вона вибігла з будинку босоніж та в одній футболці. Відразу ж вона побігла до сусідки тітки ОСОБА_18 і від неї намагалась зателефонувати ОСОБА_19 , який опікується потерпілою, але не додзвонилась йому. Тоді вона побігла до кума ОСОБА_16 і попросила його піти та заспокоїти ОСОБА_9 , але той відмовився. Повернувшись до свого господарства та зайшовши у двір, біля ґанку вона побачила доньку ОСОБА_15 , яка лежала на землі роздягнена. Підбігши до доньки, вона взяла її на руки, але дитина була холодна і вона зрозуміла, що донька мертва. З видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 вона тоді побачила лише подряпаний ніс та розбиту губу. Чому донька була роздягнена вона не знає, коли вибігала з будинку діти були одягнені. Припускає, що ОСОБА_9 їх роздягнув, маючи намір вкладати спати. Зайти до будинку вона не змогла, оскільки двері були зачинені зсередини. Через вікно вона побачила, що ОСОБА_9 бігав з ножем по будинку, її син теж був у будинку і плакав. Вона стукала у двері та вікна, але двері ОСОБА_9 їй не відкрив. З метою врятувати сина вона вдруге побігла вже до сусіда ОСОБА_20 , звідки зателефонувала ОСОБА_19 і сказала, що ОСОБА_9 убив доньку ОСОБА_15 . Вона дочекалась ОСОБА_19 , разом вони дочекались працівників поліції та направились до її господарства. Зайшовши у двір, вони побачили, що окрім ОСОБА_15 , неподалік ґанку, на землі лежав її син ОСОБА_14 . Син був без свідомості, але живий, він лежав на землі в одній лише футболці, яка була порвана. Працівники поліції вибили двері в будинок, які були замкнені зсередини. У будинку на ліжку спав ОСОБА_9 , дитячі речі та подушки були розкидані. Після цього викликали швидку, яка забрала її з сином до лікарні, а доньку ОСОБА_15 забрали до моргу. Заперечувала, що ОСОБА_15 могла сама виповзти на вулицю, а також те, що ОСОБА_14 міг відкрити замкнені двері і вийти на подвір`я. Коли вона залишала дітей з ОСОБА_9 вони були цілими та тілесних ушкоджень у них не було.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_16 показав, що він є кумом обвинуваченого та потерпілої та хрестив їх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . 23.10.2015 року він прийшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_13 десь о 15 годині. На прохання ОСОБА_13 він разом з ОСОБА_9 пішли до магазину, де придбали дві пляшки горілки, ємністю по 0,5 літра, для святкування дня народження ОСОБА_15 . Додому вони повернулись близько 16 год. На прохання ОСОБА_9 кума налила їм по 50 г горілки. Вони випили і десь о 17.30 год. він пішов додому. Стверджував, що ОСОБА_9 тоді був тверезий. Близько 23.30 год., до нього додому прибігла ОСОБА_13 в чужій одежі і попросила у нього шкарпетки. При цьому у неї було розбите коліно. На питання що сталось, вона сказала, що ОСОБА_21 напився і бушує та попросила його сходити з нею до їх додому, але він відмовився. Він також спитав у неї, де діти і коли дізнався, що вони вдома, сказав їй йти додому, що вона і зробила. Про те, що сталося у будинку потерпілої він дізнався вже наступного дня.

Свідок ОСОБА_19 у суді першої інстанції показав, що 23.10.2015 року, після 23 години, йому зателефонував односелець ОСОБА_22 і сказав, що у нього вдома ОСОБА_13 плаче, кричить і каже, що її співмешканець убив дитину. Він приїхав десь через 10-15 хвилин і потерпіла йому розповіла, що її співмешканець ОСОБА_9 під час сварки вигнав її з будинку. Щодо доньки ОСОБА_15 потерпіла сказала, що дитина лежить гола та мертва перед ґанком. Він викликав поліцію та чекав їх приїзду. Після приїзду працівників поліції, вони всі разом зайшли до господарства ОСОБА_13 , присвітили ліхтариком і побачили хлопчика ОСОБА_14 , який лежав у дворі на землі та поворухнув головою. Він відразу взяв хлопчика на руки та відніс до себе в машину, туди ж посадили і потерпілу. ОСОБА_23 був лише в одній футболці, він був дуже холодний, оскільки отримав переохолодження. Дівчинка ОСОБА_15 лежала оголена на землі десь за 2 м від ґанку. На подвір`ї на землі лежав розкиданий дитячий одяг, який, як сказала потерпіла, з будинку повикидав ОСОБА_9 . Двері будинку були зачинені зсередини, а тому працівники поліції їх вибили і виявили в будинку ОСОБА_9 , який спав. В будинку все було розкидано. Після приїзду «швидкої» ОСОБА_14 з матір`ю відправили до лікарні. ОСОБА_9 не могли розбудити протягом 2 годин через його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Коли ж ОСОБА_9 розбудили, то він сказав, що нічого не пам`ятає, нічого не знає і нічого не робив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_24 у місцевому суді, показала, що 24.10.2015 року, десь в 0.20 год., їй зателефонував дільничний і повідомив, що співмешканець ОСОБА_13 ОСОБА_9 вбив її дітей. Вона відразу одяглась і пішла до будинку ОСОБА_13 .. Коли вона прийшла, то там вже були працівники поліції, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . У цей час ОСОБА_9 спав п`яний в будинку і його тривалий час не могли розбудити. Пізніше ОСОБА_13 та її сина забрала до лікарні швидка. Дівчинка ОСОБА_15 лежала біля ґанку чимось накрита. Біля ґанку на землі лежали викинуті з будинку дитячі речі. У будинку також були розкидані речі.

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_20 показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_13 . Потерпіла протягом останніх 4 років співмешкала з ОСОБА_9 та вони разом виховували двох дітей: хлопчика ОСОБА_14 та дівчинку ОСОБА_15 , яких ОСОБА_9 визнавав своїми. 23.10.2015 року, о 23.45 год., до нього додому прибігла ОСОБА_13 і попросила допомоги, сказавши, що ОСОБА_9 вбив її доньку ОСОБА_15 . Вона попросила сходити з нею додому, але він відмовився і сказав їй телефонувати до поліції, після чого остання пішла. Він сказав дружині зателефонувати ОСОБА_19 , який опікується цією сім`єю, а той сказав зателефонувати до поліції. Через деякий час йому зателефонували з поліції та попросили прийти до господарства ОСОБА_13 . Зайшовши у двір до останньої, він побачив труп ОСОБА_15 , прикритий ковдрою. Коли він зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_9 спить на дивані, у будинку все було розкидано, валялась розбита пляшка горілки. У дворі біля ґанку валялись дитяча коляска та пакет з дитячими речами. Потім ОСОБА_20 приносив у пляшках гарячу воду, щоб відігріти хлопчика ОСОБА_14 , який був сильно переохолоджений. ОСОБА_9 був п`яний та його не могли розбудити до початку 4 години ранку. Коли ж його розбудили, то він нічого не міг пояснити про те, що сталося.

Свідок ОСОБА_25 , допитаний в суді першої інстанції показав, що він був присутнім в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 , який розповідав, що ввечері він удома вживав спиртне та у нього сталась сварка з ОСОБА_13 . Останню він не бив і вона сама втекла з дому. Після цього, він ще випив і вийшов на ґанок покурити. Коли курив, на ґанок вийшла донька ОСОБА_15 і плакала, він був випивши, його «перемкнуло» та він відштовхнув її, дитина вдарилась об стійку ґанку і впала, але він не звернув на це увагу. Також обвинувачений сказав, що син ОСОБА_14 пішов у двір і він його лише раз вдарив по сідницях.

В судовому засіданні місцевого суду експерт ОСОБА_26 показав, що він проводив експертизу трупа ОСОБА_12 . Також він був присутнім на місці події та проводив попередній огляд трупа ОСОБА_12 . Спочатку ОСОБА_9 казав працівникам поліції, що вдарив доньку головою об стілець, потім він сказав, що викинув дитину з хати і вона вдарилась об дерев`яний пристрій для відтирання бруду із взуття. На місці вони дивились чи можливо все те, що казав ОСОБА_9 . В його присутності ОСОБА_9 казав, що він не пам`ятає, як все сталось. Разом із тим ОСОБА_9 сказав, що він випив пляшку горілки і викинув дітей на двір, так як вони кричали та заважали йому спати. У дівчинки було виявлено велику кількість тілесних ушкоджень, у тому числі перелом кісток склепіння черепу, та ним було встановлено прямий причинний зв`язок між отриманими дитиною ушкодженнями та її смертю. Під час проведення експертизи він зробив висновок, що основні тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепу та лінійні ушкодження на спині дитини утворились від удару об дерев`яну стінку ґанку. На спині дитини були характерні сліди дощок ґанку. Інших предметів, які б змогли зробити такі слідоутворення, на місці події виявлено не було. На місці події ОСОБА_9 уточнив та сказав, що він взяв Діану за ногу та вдарив дитину об ґанок, так як йому не сподобалось, що дитина після того, як він її викинув з хати повернулась і намагалась зайти до хати. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, але не тяжкого, він стояв на ногах, орієнтувався на місці і розумів, що каже і це він може засвідчити як людина, яка тісно пов`язана з психіатрією. Він вважає, що смерть ОСОБА_15 настала не миттєво, а після отриманих ушкоджень тіло дитини ще жило (серце билось та були дихальні рухи). Для того, щоб врятувати дитину, потрібна була негайна стаціонарна допомога, але на рівні не районної лікарні, а обласної. Виключає можливість утворення у Діани тілесних ушкоджень від падіння з висоти власного зросту. Крім того, виявлені у Діани тілесні ушкодження мають різну локацію та утворились в один і той же день. При отриманні тілесних ушкоджень під час удару об ґанок дитина була звернута спиною і лівою частиною голови до травмуючої поверхні. При цьому для отримання таких тілесних ушкоджень мала бути застосована сила. Від одного удару виявлені у Діани тілесні ушкодження не могли утворитись і це суперечить твердженням обвинуваченого про те, що він вдарив дитину лише один раз і ненавмисно. У даному випадку мав місце комплекс ударів у кількості не менше десяти. Підтвердив, що на місці ОСОБА_9 усвідомив, що він накоїв, оскільки став плакати і казати, що ж він наробив.

Крім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом від 24.10.2015 року проведення огляду місця події, а саме господарства ОСОБА_13 , згідно якого у ході проведення огляду у дворі господарства перед будинком на землі виявлено труп дитини дівчинки, без одягу. Оглядом також встановлено, що двері будинку замкнені зсередини. З дозволу господарки двері в будинок було вибито. Оглядом будинку в першій кімнаті виявлено на підлозі розкиданий дитячий одяг, в другій кімнаті виявлено на підлозі розкидані подушки, дитячий одяг, скло з люстри. На ліжку в кімнаті виявлено сплячого ОСОБА_9 (т.1 а.к.п.129);

- протоколом від 24.10.2015 року проведення огляду трупа дитини, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оглядом встановлено, що труп дитини розташований у дворі господарства по АДРЕСА_2 на землі. Труп без одягу, тіло розташоване на спині, головою до хвіртки. Руки та ноги розкидані. На правій руці поперечні мілкі садна на долонній поверхні передпліччя. На лівому боці обличчя мається потовщення підшкірного шару діаметром близько 10 см. Мається кров у роті та кірки крові навколо рота. Очі прикриті, радужки коричневі. Тіло охолоджено рівномірно, бліде, на тілі пісок (т.1 а.к.п.130-138);

- висновком №124 судово-медичної експертизи трупа дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_12 є внутрішньочерепна травма з переломом кісток склепіння черепу (оперізуючий перелом кісток склепіння черепу) із забоєм головного мозку, що спричинили набряк набухання головного мозку. Характер трупних плям, трупного заклякання, трупного охолодження, дають можливість стверджувати, що смерть її настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 01 години. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені: численні садна та крововиливи голови, тулубу та верхніх кінцівок, утворені дією твердих тупих предметів, за механізмами ударів та тертя, мають ознаки ушкоджень легкого ступеню тяжкості, прямого причинно-наслідкового зв`язку зі смертю ОСОБА_12 не мають; оперізуючий перелом кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, утворений дією твердого тупого предмета, зліва-направо, ззаду-наперед, за механізмом удару, має ознаки ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя, має причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_12 . Інших ушкоджень не виявлено. Тілесні ушкодження, що мають прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_12 , відповідають можливості утворення за обставинах, викладених у постанові, а саме при ударі об дерев`яний кут ганку з відповідним обставинам центробіжним прискоренням. Тілесні ушкодження, що мають прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_12 , не відповідають можливості утворення від ударів кулаком/долонею. Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_12 утворені від, не менше, сімнадцяти травмуючих дій (т.1, а.к.п.139-144);

- висновком № 96 судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого у ОСОБА_11 наявні: численні садна та крововиливи обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, перелом лівої ключиці, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня, підапоневротична гематома, перелом кісток склепіння черепа лівої тім`яно-скроневої ділянки, утворені дією тупих твердих предметів, за механізмом ударів та тертя. Садна та крововиливи обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Перелом лівої ключиці відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня, підапоневротична гематома, перелом кісток склепіння черепа лівої тім`яно-скроневої ділянки, відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Увесь комплекс вищеозначених ушкоджень відповідає можливості утворення 24.10.2015 року. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_11 , не відповідають можливості утворення внаслідок одноразового падіння на тверду виступаючу поверхню (цегляні сходи ґанку), або землю з висоти 0,5 м без прискорення. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_11 , не відповідають можливості утворення внаслідок одноразового падіння на тверду виступаючу поверхню (цегляні сходи ґанку), або землю з висоти 0,5 м із прискоренням. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_11 , утворені дією тупих твердих предметів (у числі котрих можуть бути також кулак, долоня), за механізмами ударів та тертя, загальною кількістю не менше десяти (т.1, а.к.п.147-151);

- протоколом від 29.10.2015 року проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_9 , у присутності свого захисника ОСОБА_8 , перебуваючи в господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , розповів про події вечора 23.10.2015 року та вказав, що того вечора між ним та його дружиною ОСОБА_13 виникла сварка й остання пішла з будинку, а він залишився в будинку з дітьми. Вслід ОСОБА_13 він викинув з будинку на двір дитячий манеж з іграшками. Випивши спиртного, він вийшов на ґанок будинку, сів та закурив. Вказав, що до нього вийшла донька ОСОБА_15 та притулилась до його спини, опираючись на його плечі. Він хотів взяти ОСОБА_15 на руки і став підводитись, але будучи п`яним не втримав рівновагу і впустив дитину, яка вдарилась головою об дерев`яний кут ґанку та впала на сходини ґанку, не подаючи ознак життя. Далі ОСОБА_9 пояснив, що він зайшов до будинку, а потім вийшов, сів на ґанок і знову став курити. До нього вибіг син ОСОБА_14 в одній футболці. Так як син був роздягнений, обвинувачений вдарив його по сідницях і той впав з ґанку на східці. Після цього ОСОБА_9 пояснив, що далі він не пам`ятає обставин того вечора (т.1, а.к.п.154-157);

- висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 12.11.2015 року № 674, відповідно до якої у ОСОБА_9 мали місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_9 на даний час мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_9 не простежувалось клінічних ознак тимчасового розладу психічної діяльності, в тому числі і патологічного сп`яніння, і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (т.1, а.к.п.188-192);

- висновком додаткової амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 26.05.2016 року № 356, з описової частини якої вбачається, що в матеріалах кримінального провадження на час обстеження не простежуються будь-які судово-психіатричні дані, які б вказували на те, що у підекспертного в момент кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, могли мати місце будь-які клінічні ознаки потьмарення свідомості. Поведінка підекспертного в момент кримінального правопорушення відповідала поведінці особи, яка перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, яке перебігало з підвищеною роздратованістю, конфліктністю та схильністю до агресивних вчинків. За висновками експертизи у ОСОБА_9 мали місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Вищезазначений психічний розлад у підекспертного відноситься до іншого хворобливого розладу психіки. ОСОБА_9 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення у вчиненні яких він обвинувачується. У ОСОБА_9 з народження та на даний час мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_9 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності. ОСОБА_9 за його психічним станом на теперішній час відповідне наркологічне лікування не показане (т.2, а.к.п.8-13).

Отже, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, колегія суддів за вказаних обставин вважає вину ОСОБА_9 доведеною, а його дії правильно кваліфікованими за п.2 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також за ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого про відсутність доказів вчинення ним кримінальних правопорушень щодо своїх малолітніх дітей не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Під час судового розгляду у суді першої інстанції достовірно встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, що після сварки з потерпілою в будинку наодинці з дітьми ОСОБА_9 залишився сам. Будь-яких даних або доказів, які в вказували на те, що в період відсутності потерпілої до господарства заходив хтось сторонній і міг вчинити дані кримінальні правопорушення, під час судового провадження наведено та надано не було і сторона захисту ці обставини не оспорювала. При цьому потерпіла ОСОБА_13 вказала, що коли вона виявила свою доньку голу та мертву на подвір`ї, то через вікно бачила, що в будинку зачинився і бігав з ножем ОСОБА_9 , там же знаходився і її син ОСОБА_14 , який плакав. Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_9 , яких він притримувався під час досудового розслідування, про те, що він випадково впустив доньку, яка падаючи вдарилась головою об дерев`яний кут ґанку та впала на сходинки ґанку не подаючи ознак життя, то вони не відповідають характеру і локалізації отриманих дитиною тілесних ушкоджень та спростовуються висновками судово-медичної експертизи та показаннями експерта ОСОБА_26 , який зазначив, що тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_12 утворені від не менше сімнадцяти травмуючих дій.

Посилання обвинуваченого на втрату пам`яті, внаслідок вживання алкогольних напоїв, не заслуговує на увагу та спростовуються вищевказаними висновками судово-психіатричних експертиз.

Твердження обвинуваченого про здійснення на нього тиску працівниками поліції не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в матеріалах провадження докази цього відсутні. Крім того, ні ОСОБА_27 , ні його захисником не було надано жодного підтвердження звернення зі скаргами на дії працівників поліції.

Відтак, позицію обвинуваченого про його непричетність до вчинених злочинів колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, заслуговують на увагу, з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , колегією суддів не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів визнає вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_9 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, колегія суддів ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку, конкретні обставини їх вчинення, спосіб заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілим, які виникли внаслідок понад десяти травмуючих дій, ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Крім того, слід взяти до уваги те, що потерпілими від злочину є дві малолітні дитини, які через свій вік знаходилися у безпорадному стані та не могли чинити опір батьку, який посягнув на життя власних дітей. Обвинувачений із жорстокістю завдав численні удари в місця розташування життєво важливих органів своїм малолітнім дітям, унаслідок чого настала смерть його однорічної доньки, а смерть дворічного сина не настала лише тому, що останньому своєчасно була надана медична допомога.

Отже, поведінка ОСОБА_9 свідчить про його чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі. Незважаючи на наявність беззаперечних доказів вини обвинуваченого, останній не розкаявся у скоєному, свої дії не засуджував, а надавав суперечливі показання з метою уникнути відповідальності за вчинене, а відношення ОСОБА_9 до скоєного свідчить про його жорстокість та винятковий цинізм.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_9 становить особливу небезпеку для суспільства і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах постійної ізоляції від суспільства. А тому призначене йому покарання колегія суддів вважає м`яким, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року скасувати у частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

ОСОБА_9 вважати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.2 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за п.2 ч.2 ст.115 КК України - у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року і до набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4