Справа № 396/1643/17
Провадження № 1-кп/396/24/18
УХВАЛА
28.09.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
з участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітнього ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
01.09.2017 року близько 14 год. малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи відкрито, умисно, із метою особистого збагачення, переслідуючи корисливий мотив, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з лавки на спортивному майданчику, який розташований біля стадіону «Колос», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності своїх знайомих малолітніх ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив відкрите викрадення жіночого і гаманця в якому знаходився мобільний телефон Nokia 301, ІМЕІ НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 210 грн., три ключі від квартири з брелком та флешнакопичувач об'ємом 4 Gb, які належать ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_6 -усвідомлював, що його дії є явними для ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які в свою чергу, відмовляли ОСОБА_14 від викрадення чужого майна.
В подальшому, малолітній ОСОБА_6 викрадений гаманець з мобільним телефоном та флешнакопичувачем об'ємом 4 Gb залишив собі, грошові кошти в сумі 50 грн. передав малолітній ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 100 грн. та три ключі з брелком передав малолітній ОСОБА_10 за те щоб останні нікому не розповідали про вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, таким чином, розпорядившись викраденим на власний розсуд як своїм власним.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №7 від 12.09.2017 року, ринкова (дійсна) вартість мобільного телефону торгової марки Nokia 301, ІМЕІ НОМЕР_1 , бувшого у користуванні, в справному стані, з урахуванням зносу станом цін на вересень 2017 року складає 455,00 -.грн. Ринкова дійсна вартість гаманця із штучної шкіри чорного кольору, з урахуванням зносу, станом цін на вересень складає 210 грн. Ключі з брелком та флешнакопичувач об'ємом 4 Gb для потерпілої ОСОБА_12 ніякої матеріальної цінності не представляють. Всього своїми умисними суспільно-небезпечними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 895 грн.
Таким чином, малолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою причетність до вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння визнав в повному обсязі, погодився із обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, викладеними у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, пояснив, що він, дійсно, 01.09.2017 року разом із своїми подругами прогулювались по м. Новоукраїнка Кіровоградської області в районі місцевого стадіону, він побачив на лавці гаманець, в якому, як йому стало пізніше відомо, знаходились ключі із брелком, грошові кошти в сумі близько 200 грн., мобільний телефон. Його подруги казали не брати гаманець, оскільки він чужий і за цей вчинок може настати відповідальність, проте він не послухав і привласнив (викрав) його в присутності цих подруг, пізніше викраденими речами вони усі разом поділилися, із вартістю викраденого майна погоджується, на підставі узгодженої із захисником правової позиції кваліфікацію вчиненого діяння не оспорює, просить передати його під нагляд бабусі, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що викрадений гаманець, грошові кошти, ключі та мобільний телефон належали їй, які вона дала своїм дочкам, які пішли на прогулянку, пізніше вони повідомили, що гаманець у них викрали, коли вони його залишили на лавці біля місцевого стадіону в м. Новоукраїнка, пізніше мобільний телефон їй повернули працівники поліції, грошові кошти згодом повернула мати ОСОБА_6 ОСОБА_15 , претензій до ОСОБА_6 , просить суворо його не карати.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 01 вересня 2017 року вона гуляла спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , який знайшов на лавці гаманець, в якому були гроші, мобільний телефон і ключі, вони просили ОСОБА_6 не забирати гаманець, оскільки знали, що він йому не належить, але він не послухав їх і викрав, згодом вони погодилися поділитися викраденими речами.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що 01 вересня 2017 року вони гуляли біля місцевого стадіону м. Новоукраїнка, взяли із собою мобільний телефон, щоб зробити фотографії, який знаходився у гаманці, телефон належав їх матері, вони залишили гаманець на лавці і на короткий час відійшли, коли повернулися, то гаманця вже не було на місці, вони його шукали і розпитували у перехожих, чи не бачили вони гаманця.
Крім повного визнання своєї причетності до вчинення суспільного небезпечного діяння, вказана обставина об`єктивно доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які жоден з учасників не поставив під сумнів і не висловив до них заперечень чи зауважень, а саме витягом із ЄРДР щодо внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, висновком експерта про вартість викраденого майна, протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту, постановою про визнання речових доказів.
Суд переконався у правильному розумінні ОСОБА_6 вчиненого ним діяння, впевнився в узгодженій позиції захисту, а тому приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані як суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння за ч.1 ст.186 КК України.
Законний представник ОСОБА_7 пояснила суду, що намагається впливати на свого онука, виховувати його, вона виправляє свою поведінку, цивільний позов визнає, просить клопотання задовольнити та передати їй ОСОБА_6 під нагляд.
Згідно ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років, особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за деякі види злочинів, в т.ч. й за вчинення крадіжки.
З анкетних відомостей вбачається, що ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, що унеможливлює притягнення його до кримінальної відповідальності, а передбачає лише можливість застосування примусових заходів виховного характеру, за правилами ст.ст. 97,105 КК України.
Вирішуючи клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, суд враховує, що за місцем проживання та навчання ОСОБА_6 характеризується посередньо, Мати ОСОБА_15 за місцем проживання характеризується негативно, відносно вирішується питання про позбавлення батьківських прав, впливу на свого сина не має та не здійснює належний контроль за його поведінкою.
Як встановлено з пояснень представника Служби у справах дітей, ним вивчалися умови проживання та виховання малолітнього ОСОБА_6 , в ході відвідувань та спілкування із членами сім`ї встановлено, що ОСОБА_6 вийшов з - під контролю матері, остання проживає окремо від сина, ОСОБА_6 фактично проживає із бабусею ОСОБА_7 .
На обліках у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра ОСОБА_6 не перебуває.
Обираючи вид примусового заходу виховного характеру відносно ОСОБА_6 , згідно ч.2 ст.105 КК України, суд враховує, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки умисний корисливий злочину середньої тяжкості за ч.1 ст.186 КК України, який скоєний ним вперше, відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання ОСОБА_6 своєї вини, каяття у вчиненому, задовільний стан його здоров`я, риси його характеру, який не піддається належному виховному впливу, умови його проживання та виховання, який проживає без батька та матері, живе із бабусею, ставлення ОСОБА_18 до вчиненого, який бажає змінити свою поведінку, а тому вважає за доцільне застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі ОСОБА_7 до його виправлення, але не більше ніж на 1 рік.
Долю речових доказів суд вирішує, згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 498-501 КПК України, ст.ст. 97,105 КК України.
Відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передання під нагляд бабусі ОСОБА_7 , 1959 року народження, проживаючої АДРЕСА_1 , - до його виправлення, але не більше ніж на 1 (один) рік.
Речовий доказ мобільний телефон Nokia 301, IMEI 1: НОМЕР_1 , гаманець, флеш накопичувач на 4 Gb та три ключі із брелком, коробку від телефону Nokia 301, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області, із набранням ухвалою законної сили повернути потерпілій ОСОБА_12 .
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів від дня проголошення через Новоукраїнський районний суд.
Головуючий: ОСОБА_1