Провадження № 1 - в/744/20/2018
Єдиний унікальний номер 744/1486/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Семенівка Чернігівської області клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уші Аштаракського району Вірменської РСР, вірменина, громадянина України, одруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_6 звільнений від покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». З установи виконання покарань ОСОБА_6 був звільнений 17 жовтня 2017 року після набрання ухвалою суду законної сили.

З 02 листопада 2017 року і по теперішній час ОСОБА_6 перебуває на обліку в Семенівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Початок строку покарання 17 жовтня 2017 року, кінець строку покарання 17 жовтня 2019 року.

Захисником засудженого ОСОБА_5 подано до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного йому вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заяву захисник обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув половину строку додаткового покарання, за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, забороненим видом діяльності не займався, за місцем проживання ОСОБА_6 виконком Семенівської міської ради компрометуючими матеріалами не володіє, ОСОБА_6 встановлена безстроково третя група інвалідності, він має повнолітнього сина, який навчається, фізична особа підприємець ОСОБА_7 зобов`язався прийняти ОСОБА_6 на роботу на посаду водія.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив клопотання задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив клопотання задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази того, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник органу виконання покарань, Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно з умовно-достроковим звільненням від відбування основного покарання.

Заслухавши в судовому засіданні думки учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Сумлінне ставлення засудженого до праці є обов`язковою умовою, яку повинен враховувати суд при розгляді питань про умово-дострокове звільнення засуджених.
Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року встановлено , що коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.
В даному випадку в матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 в період з 17 жовтня 2017 року по теперішній час працював або звертався з питань працевлаштування до роботодавців чи до центру зайнятості, що виключає таку передбачену ч. 2 ст. 81 Кримінального кодексу України умову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання як сумлінне ставлення до праці.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно - дострокового звільнення вiд відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_6 хоча і відбув половину строку призначеного судом додаткового покарання, сумніви у сумлінності його поведінки відсутні, проте не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, а тому клопотання захисника не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 534, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким від 26 квітня 2002 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1