489/176/17 21.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0006401, за апеляційними скаргами прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2017 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України та дії ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 296 КК України перекваліфіковано на ч. 2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 125 КК України 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, із покладенням відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язків, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зараховано у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 20.11.2016р. по 18.01.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні вимог ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 4 000 грн. кожному та на користь держави судові витрати за проведення судової балістичної експертизи в розмірі 1 587,72 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

На вказане рішення суду, прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона вимагає вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційний суд дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_5 необхідно повернути останній з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Крім того, згідно з п. 9 Перехідних положень Конституції України прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію досудового розслідування до початку функціонування органів, яким законом будуть передані відповідні функції, а також функцію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, - до набрання чинності законом про створення подвійної системи регулярних пенітенціарних інспекцій.
У ст. 393 КПК України закріплено право прокурора на апеляційне оскарження судових рішень.
Разом з тим, відповідно ч. 4 ст. 36 КПК України, право на подання апеляційної скарги чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Тобто, виходячи з аналізу вказаних норм, правом на подання апеляційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, а також, визначені процесуальним законом, прокурори вищого рівня.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подана прокурором ОСОБА_5 , яка була включена до групи прокурорів, проте підтвердження її участі у судовому провадженні або того, що вона є прокурором вищого рівня, апелянтом не надано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому провадженні приймав участь прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_12 , який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції.
Отже, право на оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2017 р. відносно ОСОБА_6 , і, подання апеляційної скарги на цей вирок мають прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_12 , Генеральний прокурор, прокурор Миколаївської області, їх перші заступники та заступники.

За таких обставин, враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену в Постанові від 20.06.2018 р. у справі № 303/3779/16-к (провадження № 51-674 кмо 17), яка вказує на те, що за змістом ст. 393, ч. 4 ст. 36 КПК України, правом на подання апеляційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, а також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники, апеляційний суд, вважає, що прокурор ОСОБА_5 не відноситься до кола осіб, які мають право подавати апеляційну скаргу на вирок Ленінського районного суду Миколаївської області від 13.12.2017 р. відносно ОСОБА_6 зі сторони обвинувачення.

Отже, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, апеляційний суд, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України повертає апеляційну скаргу, подану прокурором ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 376, 399, 404, 405, КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2017 року повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

____________________ __________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3