АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/609/16-к Номер провадження 11-кп/786/315/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше судимого:
21 жовтня 2015 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді штрафу у відповідності до положень ч.5 ст.53 КК України замінене покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт.
за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.09.2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.09.2017 року, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнано невинуватим та виправдано у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України (І-ІІІ епізоди) 5 (п`ять) років позбавлення волі,
- відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.10.2015 у подальшому визначеного у порядку заміни ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.05.2016,більш суворим покаранням за цим вироком (за І-ІІІ епізодами), призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України (ІV-V епізоди) 5 (п`ять) років позбавлення волі,
на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутого покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.10.2015 у подальшому визначеного у порядку заміни ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.05.2016, призначено остаточне покарання у вигляді5 (п`яти) років 10 днів позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 06.07.2016.
За правилами ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.07.2016. по 20.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , задоволено частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 29 020 грн. та компенсацію моральних збитків в сумі 1 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_13 - 7 480 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 1 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_12 3 066 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 1 000 грн. відповідно.
У іншій частині цивільних позовів потерпілих, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відмовлено.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задоволено повністю.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_14 - 5 870 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 1 000 грн.,
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Згідно вироку суду

1 Епізод. 10 липня 2015 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом віджиму гаражних воріт проник до гаражу № НОМЕР_2 в блоці № НОМЕР_3 , звідки викрав: болгарку марки «BOSH», вартістю 4000 грн., електролобзик марки «Фіолент» вартістю 3000 грн., фрезерувальний станок марки «Фіолент», вартістю 4000 грн., шуруповерт марки «Einhell», вартістю 800 грн., шуруповерт марки «Einhell», вартістю 800 грн., дві шліфувальні машини марки «Makita», вартістю 2500 грн. та марки «DVT», вартістю 800 грн., електродриль «DVT», вартістю 800 грн., бурмашину вартістю 800 грн., маятникову пилку марки «Джет», вартістю 5000 грн., два водолазні костюми вартістю 1300 грн., та 400 грн. відповідно, ласти «Акванавт» вартістю 200 грн. та металошукач «Fisher», вартістю 9000 грн.
Під час вчинення згаданої крадіжки ОСОБА_8 також умисно, незаконно, заволодів мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, вартістю 7000 грн., і разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 40 400 гривень.
2 Епізод. В продовження злочинної діяльності, в кінці вересня 2015 року, ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_1 , розташованого в м. Горішні Плавні (Комсомольськ), по вул. Строни, 15-А, де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт, проник до гаражу № НОМЕР_4 , звідки викрав: електролобзик «Фіолент», вартістю 500 грн., шліфувальну машинку «Титан», вартістю 700 грн., електровикрутку «Метабо», вартістю 4800 грн., шліфувальну машину «Енхель», вартістю 700 грн., електролобзик «Black&Dacker», вартістю 1600 грн., шліфувальну машину «Брау крафт», віртістю 700 грн., велосипед «Вінер», вартістю 2500 грн., гумовий човен «Колібрі», вартістю 6000 грн., нівелір «Джогер 20», вартістю 4800 грн., перфоратор «Мокіто», вартістю 4000 грн., болгарку «Фіолент» вартістю 1600 грн., три спінінги «Крокодил», кожен вартістю 260 грн. відповідно та бур вартістю 600 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 29 280 гривень.
3 Епізод. В продовження злочинної діяльності, на початку жовтня 2015 року, ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства «Залізничник», розташованого в м. Горішні Плавні (Комсомольськ) по вул. Строни, 9-А, де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт проник до гаражу № НОМЕР_5 , звідки викрав: перфоратор марки «DWT», моделі 850, вартістю 1500 грн., шуруповерт «Enhell» жовтого кольору, моделі Bavaria 18 V, вартістю 250 грн., паяльник для труб, вартістю 150 грн., дві пляшки коняку, об`ємом 0,5 л. кожна, марки «Таврія Каховський», вартістю 45 грн. кожна, компресор марки «FORTE», моделі VFL50, вартістю 1900 грн., контролер полива марки ELC 601i, вартістю 1800 грн. та автомобільну зарядку до телефону марки «Sumsung», вартістю180 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 5 870 гривень.
4 Епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 січня 2016 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_6 , розташованого в м. Горішні Плавні (Комсомольськ) по вул. Будівельників, 70, де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт, проник до гаражу № НОМЕР_5 , звідки викрав: бензопилу марки «Stihl», вартістю 3500 грн., тример, вартістю 1500 грн., шатер-палатку, вартістю 1300 грн., 8 банок фарби «Зебра» загальною вартістю 480 грн., 7 банок фарби ПІ загальною вартістю 420 грн., гумовий човен марки «Магелан» вартістю 3000 грн., електрозварювальний апарат марки «Едон», вартістю 1700 грн. та 4 упаковки електродів «Моноліт» загальною вартістю 280 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 12 180 гривень.
5 Епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 квітня 2016 року близько 01-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи під судовим слідством, з метою викрадення чужого майна прибув до підвального приміщення будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження серцевини навісного замка проник до приміщення кладової № 33, звідки викрав: електродриль марки «ИЭ-1048Э» вартістю 219 грн., ударну дриль марки «CRAFT», моделі «CPD-13/820KS», вартістю 647 грн., перфоратор марки "Енхель" вартістю 900 грн. та шліфувальну машинку марки "Штиль", вартістю 1300 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 3 066 гривень.

В обґрунтування свого рішення щодо визнання ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України невинуватим та виправданням у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, місцевий суд вказав, що представлені у справі доказу дають суду підставу дійти висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні чотирьох епізодів крадіжки (ІІ-V) та по І епізоду у частині крадіжки.

Так, як доказ винуватості обвинуваченого, крім показань потерпілого в судовому засіданні, який особисто не бачив хто незаконно, заволодів мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, прокурор зазначив: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду гаражу № НОМЕР_2 розташованого в блоці № НОМЕР_3 гаражного товариства №1, що знаходиться м. Горішні Плавні (Комсомольськ), по вул. Строни, 15-А.
Вивчивши письмові докази, зібрані по даному епізоду кримінального провадження (за ч.2 ст.289 КК України) в їх сукупності, допитавши в судовому засіданні потерпілого, суд прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з огляду на наступне:
Сам по собі факт незаконного, заволодіння мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, котрий був у потерпілого, не може слугувати підставою для визнання винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки жоден із доказів сторони обвинувачення наданого нею на обґрунтування своїх тверджень не доводить того, що транспортним засобом незаконно заволодів ОСОБА_17 .
Також суд вказав, що факт викрадення речей за І епізодом кримінального правопорушення передбаченим ч.3 ст.185 КК України, не може бути визначальним доказом вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки будь-яких квитанцій чи даних ломбарду на предмет здачі мопеду марки «Viper», 2007 року випуску чи інформації його реалізації іншій особі стороною обвинувачення не надано.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_17 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України необхідно виправдати у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення його вини.

Не погодившись з вироком суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги у яких прохають вирок суду за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Прокурор у кримінальному провадженні прохає вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 в частині визнання невинуватим та виправдання за ч. 2 ст. 289 КК України та призначенні покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:
за ч. З ст. 185 КК України (1-3 епізоди) - 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань - призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину заміненого ухвалою Комсомольського міського суду від 16.05.2016 року покарання у вигляді 100 годин громадських робіт і остаточно до відбуття за сукупністю вироків призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та 100 годин громадських робіт. Покарання у вигляді 100 годин громадських робіт виконувати окремо.
Повторно дослідити наявні в матеріалах справи відомості, які характеризують обвинуваченого, протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 від 09.03.2016 року, протокол прийняття заяви про вчинене, кримінальне правопорушення від 11.07.2015 року, показання, надані потерпілим ОСОБА_15 в суді.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується протоколами слідчого експерименту від 09.03.2016 року та від 24.05.2016 року проведених за безпосередньою участі обвинуваченого, де останній детально відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Твердження обвинуваченого ОСОБА_17 про застосування до нього недозволених методів слідства під час проведеного 09.03.2016 року слідчого експерименту спростовується постановою від 31.07.2017 року про закриття кримінального провадження, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
Всі допитані судом першої інстанції потерпілі підтвердили механізм проникнення до належних їм гаражів /що узгоджується із змістом протоколів оглядів місць подій, зокрема в частині виявлених на гаражах ушкоджень, дати вчинених крадіжок та об`єм викраденого майна. Четверо з п`яти потерпілих / ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 / заявляли у справі цивільні позови з вимогою відшкодування завданої матеріальної шкоди та компенсації моральних збитків, які оскаржувані вироком було частково задоволено.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що непрямо причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих злочинів була підтверджена суду також показаннями ОСОБА_19 , який показав, що на прохання ОСОБА_8 декілька раз здавав до ломбарду за власним паспортом ряд речей, що підтверджується в матеріалах справи письмовими доказами - відповідними квитанціями та інформацією ломбарду щодо історії чисельних звернень до ломбарду, як ОСОБА_19 , так і самого ОСОБА_8 на предмет здачі речей, частина яких є власністю потерпілих у даному провадженні, а відтак свого часу стала безпосереднім об`єктом вчинюваних крадіжок.
Крім того, частина викраденого у потерпілих майна була вилучена органом досудового розслідування під час проведення обшуку помешкання обвинуваченого ОСОБА_8 та гаража, який знаходився в його користуванні, а потім повернута, що також підтверджує його причетність до вчинення інкримінованих злочинів.
Отже, провівши аналіз досліджених у справі доказів місцевий суд прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину за ч.3 ст.185 КК України.
Заперечення ОСОБА_8 як в суді першої інстанції так і під час перегляду вироку судом апеляційної інстанції щодо власної причетності до вчинення інкримінованих злочинів за ч.3 ст.185 КК України, було розцінене місцевим судом, з чим погоджується і колегія судів апеляційного суду, нічим іншим, як спробою тлумачити події у вигідному для себе світлі, а наведені ним та його захисником обґрунтування апеляційних скарг, зокрема відсутність прямих доказів причетності ОСОБА_8 , які є свідченням невинуватості останнього, не є обставинами які в контексті вимог ст..84 КПК України виключають інші, представлені у справі докази, в т.ч. непрямі /зокрема чисельність вилучених під час обшуку викрадених предметів, та представлена ломбардом історія чисельних звернень до ломбарду як ОСОБА_19 так і самого ОСОБА_8 /, є доказами, які виключають випадковість або збіг обставин, як на тому наполягає сам обвинувачений і які у своєму логічному зв`язку, у відповідності до положень ст..85 КПК України за умови їх належності визнаються законом такими, що можуть підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене апеляційні вимоги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_18 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо скасування вироку суду за ч. 3 ст. 185 КК України та закриття провадження у справі на підставі ст. 284 КПК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо апеляційних вимог прокурора стосовно скасування вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року в частині визнання ОСОБА_8 невинуватим та виправдання за ч. 2 ст. 289 КК України та в частині призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Місцевий суд оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до вірного переконання, що ОСОБА_17 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України необхідно виправдати.
Так судом першої інстанції вказано, що як доказ винуватості обвинуваченого, крім показань потерпілого в судовому засіданні, який особисто не бачив хто незаконно, заволодів мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, прокурором було зазначено: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду гаражу № НОМЕР_2 розташованого в блоці № НОМЕР_3 гаражного товариства №1, що знаходиться м. Горішні Плавні (Комсомольськ), по вул. Строни, 15-А.
Дослідивши письмові докази, зібрані по даному епізоду кримінального провадження (за ч.2 ст.289 КК України) в їх сукупності, допитавши в судовому засіданні потерпілого, місцевий суд прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Сам по собі факт незаконного, заволодіння мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, котрий був у потерпілого, не може слугувати підставою для визнання винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки жоден із доказів сторони обвинувачення наданого нею на обґрунтування своїх тверджень не доводить того, що транспортним засобом незаконно заволодів ОСОБА_17 , з вказаним у повному обсязі погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Крім того, стороною обвинувачення не було встановлено об`єм двигуна мопеду марки «Viper», 2007 року випуску та чи являється вказаний мопед транспортним засобом в розумінні ст. 289 КК України.

Також місцевим судом вірно зазначено, що сам факт викрадення речей за І епізодом кримінального правопорушення передбаченим ч.3 ст.185 КК України, не може бути визначальним доказом вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки будь-яких квитанцій чи даних ломбарду на предмет здачі мопеду марки «Viper», 2007 року випуску чи інформації його реалізації іншій особі стороною обвинувачення суду надано не було.
Судом першої інстанції вірно зазначено, в оскаржуваному вироці про те, що невинність обвинуваченого потрібно встановлювати, але необхідно мати на увазі, що для ухвалення рішення про винуватість особи, його вина повинна бути обов`язково доведена, а для ухвалення рішення про невинність обвинуваченого, вона не обов`язково повинна бути доведена. Тобто, недоказана винуватість прирівнюється за своїми правовими наслідками до доведеної невинності, а непереборні сумніви у доведеності обвинувачення тлумачаться на користь обвинуваченого.
Оцінивши докази в їх сукупності, місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України необхідно визнати невинуватим та виправдати у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а тому апеляційні вимоги прокурора задоволенню не підлягають.
При призначенні покарання обвинуваченому, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів які є тяжкими, враховано розмір значних завданих ними матеріальних збитків, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Встановлено пом`якшувальні обставини: факт визнання обвинуваченим своєї вини за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 , Обставин, що обтяжують покарання, місцевим судом не встановлено.
Також місцевим судом при призначенні покарання враховано те, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом з матір`ю, за місцем проживання характеризується як особа, яку «протягом тривалого часу на протязі доби безперервно відвідують особи сумнівної зовнішності, що створює дискомфорт мешканцям будинку, має судимість за вчинення умисного злочину проти власності.
Також судом враховано, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.10.2015 ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 1 700 грн. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді штрафу у відповідності до положень ч.5 ст.53 КК України замінене покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт. Згідно із повідомленням начальника Комсомольського МВ КВІ (а.с.254 т.1) станом на 01 липня 2016 року засуджений фактично не відпрацював жодної години громадських робіт та призначено загальний строк покарання з врахуванням положень ст.ст.70, 71, 72 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру кримінального покарання, судом першої інстанції враховано роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання» та враховано сімейний стан ОСОБА_8 , схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень,наявність обставини, що пом`якшують покарання,думку потерпілих, ту обставину, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину і знову вчинив умисний тяжкий злочин, з врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, та прийшов до вірного висновку що відбувати покарання ОСОБА_8 повинен в лише в умовах ізоляції від суспільства.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.09.2017 року залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.09.2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4