Справа № 488/4794/17
Провадження № 1-кп/488/170/18
В И Р О К
іменем України

11.05.2018 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Миколаєві, громадянка України, освіта середня спеціальна, не працює, незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2017 року за № 0000958 та 04 січня 2018 року за № 0000020,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_5 , маючи навички роботи із електронно-комп`ютерною технікою та Інтернет-ресурсами, використовуючи власну електронно-обчислювальну техніку, а саме: мобільний телефон «Хiaomi Redmi 4А» з операційною системою «Android» та підключення до мережі Інтернет, з метою шахрайського заволодіння коштами потенційних клієнтів шляхом обману, під приводом продажу товарів для дітей, створила в соціальній мережі «Вконтакте» сторінки з логінами « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », де розмістила оголошення про продаж дитячого одягу та взуття.

З метою безготівкового розрахунку з потенційними клієнтами та уникнення можливості викриття її протиправних дій ОСОБА_5 відкрила на своє ім`я банківські рахунки: в ПАТ «Альфабанк», отримавши картку № НОМЕР_1 , в ПАТ «Укрсоцбанк», отримавши картку № НОМЕР_2 , та в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», отримавши картку № НОМЕР_3 .

В подальшому, в період з 16 лютого до 08 травня 2017 року, ОСОБА_5 , діючи із корисливих спонукань, умисно, шляхом обману, протиправно заволоділа чужим майном за наведених нижче обставин.

Так, ОСОБА_5 через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_8 » отримала замовлення від ОСОБА_9 про купівлю дитячого одягу.

16 лютого 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_9 номер банківської картки НОМЕР_3 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100 % передоплата.

Того ж дня ОСОБА_9 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 500 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_9 адресу замість замовленого дитячого одягу ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_8 » отримала замовлення від ОСОБА_10 про купівлю дитячого взуття.

16 лютого 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_10 номер банківської картки НОМЕР_3 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_10 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 260 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_10 адресу замість замовленого дитячого одягу ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_11 про купівлю дитячого взуття.

30 березня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_11 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_11 в якості оплати за дитяче взуття перерахувала грошові кошти в сумі 330 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_11 адресу замість замовленого дитячого взуття ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_12 про купівлю дитячого одягу.

31 березня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_12 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_12 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 570 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_12 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_13 про купівлю дитячого одягу.

31 березня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_13 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_13 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 290 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_13 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_14 про купівлю дитячого одягу.

31 березня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_14 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_14 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 275 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_14 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_15 про купівлю дитячого взуття.

01 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_15 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого взуття, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_15 в якості оплати за дитяче взуття перерахував грошові кошти в сумі 280 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілого про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_15 адресу замість замовленого дитячого взуття ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілому номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_16 про купівлю дитячого одягу.

01 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_16 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_16 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 260 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_16 адресу замість замовленого дитячого взуття ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_17 про купівлю дитячого одягу.

01 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_17 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_17 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 530 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_17 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_18 про купівлю дитячого одягу.

01 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_18 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_18 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 260 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_18 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_19 про купівлю дитячого одягу.

02 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_19 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_19 в якості оплати за дитячий одяг перерахувала грошові кошти в сумі 285 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_19 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_20 про купівлю дитячого взуття.

02 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_20 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого взуття, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_20 в якості оплати за дитяче взуття перерахувала грошові кошти в сумі 505 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_20 адресу замість замовленого дитячого взуття ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » отримала замовлення від ОСОБА_22 про купівлю дитячого одягу.

03 квітня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_22 номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахунку грошових коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_22 в якості оплати за дитячий одяг, перерахувала грошові кошти в сумі 295 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій, відправила на вказану ОСОБА_22 адресу замість замовленого дитячого одягу ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_22 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, через сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_7 » отримала замовлення від ОСОБА_23 про купівлю дитячого одягу.

08 травня 2017 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_23 номер своєї банківської картки НОМЕР_1 для перерахунку коштів за продаж дитячого одягу, оскільки умовою поставки товару була 100% передоплата.

Того ж дня ОСОБА_23 в якості оплати за дитячий одяг, перерахувала грошові кошти в сумі 510 грн. на вказаний рахунок, після чого ОСОБА_5 з метою запевнення потерпілої про добропорядність своїх дій відправила на вказану ОСОБА_23 адресу замість замовлених дитячих речей ганчір`я, яке не має матеріальної цінності, повідомивши потерпілій номер товарно-транспортної накладної.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_23 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнала повністю та показала, що на початковому етапі в мережі Інтернет вона працювала чесно, поки сама не стала жертвою шахрайства. Вона втратила біля 5 000 грн. Тоді вона вирішила «повернути» гроші за рахунок інших осіб, оскільки була впевнена, що поліція її не шукатиме. Вона створила три веб-сторінки в соціальній мережі «Вконтакте» (« ОСОБА_24 », « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_7 »), з яких нібито здійснювався продаж дитячого одягу та взуття, зразки якого вона скачувала з сайту «АліЕкспрес». Вона брала від покупців 100% передоплату за товар, а замість одягу та взуття відсилала ганчір?я. Повернувши суму раніше втрачених коштів, вона самостійно, до втручання поліції, припинила таку діяльність. У вчиненому щиросердно розкаюється, повністю відшкодувала потерпілим спричинену шкоду шляхом перерахування відповідних сум на їхні банківські картки.

З чотирнадцяти оригіналів банківських квитанцій вбачається, що ОСОБА_5 протягом грудня 2017 року січня 2018 року відшкодувала потерпілим спричинену шкоду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, та в межах пред?явленого обвинувачення кваліфікує її дії як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно.
Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд бере до уваги, що вона вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке є тяжким, і містить чимало епізодів протиправної діяльності.
В той же час суд зважає на те, що ОСОБА_5 раніше не судима, під час судового розгляду повністю визнала вину у вчиненому та щиро розкаялася, суми матеріальних збитків, заподіяних потерпілим, є порівняно невеликими, які, до того ж, обвинувачена добровільно і повністю відшкодувала, дільничним офіцером поліції та сусідами за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивного боку.
Сукупність зазначених обставин, на думку суду, дає достатні підстави призначити обвинуваченій покарання у мінімальних межах санкції відповідної норми кримінального закону, і, застосувавши положення ст.ст.75, 76 КК України, звільнити її від відбування покарання з мінімальним випробуванням, оскільки з обставин справи вбачається, що досягти мети виправлення останньої та запобігти вчиненню нею нового злочину можливо без ізоляції її від суспільства.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1