Справа № 752/1224/18
Провадження №: 1-кп/752/1585/18
У Х В А Л А

27.08.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду в місті Києві у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2018 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов вказаний обвинувальний акт і в ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 просив повернути обвинувальний акт прокурору для приведення його у відповідність з вимогами кримінального процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.

Так, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2018 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України, було повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1, з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України, а саме в тому, що він, будучи виконуючим обов`язки заступника директора із загальних питань Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, неналежно виконав свої посадові обов`язки в частині щодо зберігання прекурсору у виді соляної кислоти, та у порушення вимог ст. 34 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", Про затвердження Порядку провадження діяльності та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, зберігав у сейфі №4 не облікований прекурсор - 5 літрів толуолу, після чого 10.02.2017 року в період часу з 12 годин 35 хвилин до 12 години 45 хвилин, в ході огляду місця події у приміщенні Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України працівниками поліції було виявлено та вилучено необлікований у відповідних журналах прекурсор - 5 пляшок з 5 літрами толуолу.

Згідно ст. 3 ч. 1 п. 13 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, згідно вимог ст. 110 ч. 4 КПК України є обвинувальний акт, який відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проте обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання висунутого йому обвинувачення, а лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_4 саме підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України.

Крім того, згідно ст. 6 п. 3 (а) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього, однак у порушення вимог ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України та ст. 6 п. 3 (а) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, з обвинувального акту неможливо встановити зберігання якого саме необлікованого прекурсору поставлено у вину ОСОБА_4 - соляної кислоти чи толуолу, крім того, у обвинувальному акті не зазначено, яким документом Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України на нього було покладено службові обов`язки, пов`язані із зберіганням прекурсорів, неналежне виконання ОСОБА_4 яких і призвело до зберігання ним необлікованого прекурсору.

Разом з тим, вимоги зазначені в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2018 року, на даний час не виконані, і обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, та з урахування позиції представника державного обвинувачення, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України повернення даного обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України, оскільки його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження за даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України, - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1