Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/208/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.05.2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 20.06.2018 року, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 та покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , в мотивування якого зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру за п. 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме за вчинення кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2018 року у вечірню пору доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_10 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .
Під час розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на ґрунті неприязних відносин виникла сварка з ОСОБА_11 . В ході сварки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинили бійку з ОСОБА_11 , під час якої ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вирішили вчинити вбивство ОСОБА_11 з мотивів особистої неприязні до останнього.
22.01.2018 року близько 22:00 годин ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 , обравши знаряддям вчинення злочину невстановлений на даний час досудовим розслідуванням предмет, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання злочинного результату у вигляді смерті ОСОБА_11 , нанесли останньому багаточисельні удари в область тулубу та голови. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №377 від 20.04.2018 року причиною смерті ОСОБА_11 є субарахноїдальний крововилив: перелом склепіння черепу, відкрита черепно-мозкова травма. У подальшому, коли ОСОБА_11 від отриманих ударів впав на підлогу у будинку, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за допомогою електричної ланцюгової пили відрізали йому ліву ногу. У подальшому ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 помістили труп ОСОБА_11 до поліетиленових пакетів та на санчатах відвезли до розташованого неподалік ставку, де за допомогою сокири вирубали у льодовому покритті ополонку та вкинули пакет із тілом ОСОБА_11 у воду.
20.04.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.
За результатом розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке 24.01.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 України.
Причетність ОСОБА_8 до оголошеної підозри, підтверджується доданими до клопотання письмовими доказами у кримінальному провадженні,Ю а тому на переконання слідчого судді існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Разом з цим, слідчим суддею також встановлено існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Проте, під час розгляду клопотання слідчий суддя зазначив, що слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_8 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя пришов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Врахувавши вказані обставини, а також наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, та те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, просить оскаржувану ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 60 діб не визначаючи останньому розмір застави у зв`язку з вчиненням злочину, що спричинив загибель людини.
Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, насамперед обставинам вчинення злочину і особи підозрюваного, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в ході судового засідання встановлено та підтверджено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Так, встановлено наявність ризиків передбачених: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпіли та свідків; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Настання вказаних ризиків безпосередньо та напряму залежить від застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу - домашній арешт ніж тримання під вартою. Домашній арешт пов`язаний із місцезнаходженням підозрюваного у населеному пункті - с. Первозванівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області у якому вчинено злочин та вжито підозрюваним дії до його укриття, так і безпосередньо в місці його вчиненні - будинок АДРЕСА_1 , у якому підозрюваним вживались активні дії до приховування та знищення слідів злочину в тому числі відокремлення ноги потерпілого від тулуба, а також знищення інших предметів із слідами злочину.

У кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому триває на першочерговому етапі, необхідно проведення ряду слідчих (розшукових) дій в т.ч. допиту свідків з числа жителів с. Первозванівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, а також відшукання додаткових слідів злочину в т.ч. за місцем його вчинення у будинку АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та покладені на нього відповідно ст.194 КПК України обов`язки не зможуть запобігти настанню ризиків насамперед таких, як: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Таким чином, слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не враховано належним чином обставини, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що у свою чергу вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та в його інтересах захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, слідчим управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 24 січня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000091, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за п. 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме за вчинення кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

20.04.2018 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

05 травня 2018 року, старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2018 року зазначене клопотання задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Проте, на переконання колегії суддів, слідчий суддя встановивши наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом ОМП, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, протоколом проведення слідчого експерименту, наявність реальних ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, належним чином не вмотивував своє рішення про недоведеність прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання ризику або ризикам, та не врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Так, слідчим суддею залишено поза увагою вимоги ст. 178 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та у разі аинуватасті, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку немає, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працює, суспільно корисною працею не займається, зловживає спиртними напоями; постійного заробітку чи будь якого іншого законного джерела доходу не має; раніше притягався до кримінальної відповідальності; згідно характеристики за місцем проживання, ОСОБА_8 характеризується негативно.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги прокурора, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 та покладені на підозрюваного відповідно до ст.194 КПК України обов`язки не зможуть запобігти настанню ризиків насамперед таких, як: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, яка підлягає задоволенню.

На думку колегії суддів, до підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати запобіжний захід домашній арешт, оскільки в останнього буде реальна можливість ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності задовольнити частково клопотання слідчого, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела та обгрунтувала суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу.
Також, колегія суддів відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Доводи сторони захисту з приводу добровільного надання показів ОСОБА_8 , визнання вини та співпраці з органами досудового розслідування не зменшують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час судового розгляду, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів, враховуючи, що ухвала слідчого судді не в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 196 КПК України, а тому вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувавши ухвалу слідчого судді з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 177, 183, 407, 422 України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, - скасувати.
Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 36 днів, а саме з 13 години 00 хвилин 16.05.2018 р. до 13 години 00 хвилин 20.06.2018 року, без визначення розміру застави.
ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду негайно.
Дата закінчення дії ухвали 20.06.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4