Справа № 573/723/18
Номер провадження 1-кп/573/95/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народждення, українця, громадянина України, уродженця села Литовка, Охтирського району, Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 14 жовтня 2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
2. 08 грудня 2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3. 25 лютого 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнений з виправної колонії 07 грудня 2017 року по відбуттю покарання, судимості не зняті і не погашені,

- за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04 березня 2018 року близько 09 год. ОСОБА_4 зайшов до під`їзду №1 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де не першому поверсі під`їзду побачив дитячий візок марки «Maestro Carrell CRL-1414», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 таємно викрав дитячий візок марки «Maestro Carrell CRL-1414» вартістю 3156 грн. 54 коп., який належав ОСОБА_5 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначених злочинів визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 03 березня 2018 року ввечері посварився зі співмешканкою та пішов від неї пішки з с. Рижівка Білопільського району до м. Білопілля. Близько 2 год. прийшов до м. Білопілля та зайшов до під`їзду багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , щоб переночувати. На східцях всередині будинку поспав до ранку. Тоді близько 9 години вирішив викрасти дитячий візок, що стояв на 1-му поверсі. Забрав візок. Здав його до ломбарду за 650 грн. і поїхав до м. Суми.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За останнім місцем проживання в с. Рижівка Білопільського району ОСОБА_4 характеризується негативно як особа, яка ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, неодноразово на нього надходили скарги від співмешканки про незадовільну повідінку в побуті.

На обліку у лікарів психіатра, нарколога ОСОБА_4 не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, попросив вибачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку; відсутність тяжких наслідків.

Обставиними, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд враховує, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для ОСОБА_4 буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки він не працює тривалий час і бажання влаштуватися на роботу не має, в той же час має 3 непогашені судимості за умисні корисливі тяжкий та середньої тяжкості злочини, з виправної колонії звільнився тільки в грудні 2017 року і на шлях виправлення не став, не має постійного місця проживання.

04 травня 2018 року ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який суд вважає за необхідне залишити йому до набрання вироком законної сили.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати в сумі 429 грн. за залучення експерта.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази дитячий візок марки «Maestro Carrell CRL-1414», який перебуває на збереженні у потерпілої ОСОБА_5 , необхідно залишити їй як власниці; сертифікат до договорів 1, 2 №0751864 від 04.03.2018 ПТ «Ломбард Парус», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що перебуває у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно залишити там же.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід залишити у виді особистого зобов`язання.

Строк покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 429 грн. процесуальних витрат.

Речові докази - дитячий візок марки «Maestro Carrell CRL-1414», який перебуває на збереженні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити їй як власниці; сертифікат до договорів 1, 2 №0751864 від 04.03.2018 ПТ «Ломбард Парус», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що перебуває у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, залишити там же.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя