Постанова

Іменем України
06 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 607/5369/16-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/789/128/17

Провадження № 51 75 км 17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
в режимі відеоконференції,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 від 08 березня 2016 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 296 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 296 ч. 1 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 скасовано: ухвалено новий вирок, яким

ОСОБА_6 засуджено за ст. 126 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Вироком апеляційного суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він

08 березня 2016 року о 00 годин 50 хвилин у приміщенні бару «Сіті», розташованому за адресою: м. Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 19, умисно завдав ОСОБА_9 , яка відпочивала у зазначеному закладі, один удар металевою частиною крісла в область голови, внаслідок чого остання відчула сильний фізичний біль та впала на підлогу.

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_6 , просить зазначений обвинувальний вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження закрити. Вважає, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ОСОБА_6 засуджено за злочин, обвинувачення за який йому не пред`являлось, він не був поінформований про характер і причини обвинувачення, а потерпіла була позбавлена можливості відмовитись від обвинувачення. Зазначає, що, ухваливши вирок за ст. 126 ч. 1 КК України, апеляційний суд вийшов за межі апеляційної скарги, у якій прокурор просив ухвалити вирок за ст. 296 ч. 1 КК України. Указує на порушення судом апеляційної інстанції принципів змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів, оскільки клопотання захисту про повторне дослідження доказів залишено без задоволення, а аналогічне клопотання сторони обвинувачення задоволено повністю. Зазначає, що показання ОСОБА_6 у вироку апеляційного суду викладено неправильно, а показання потерпілої ОСОБА_9 є суперечливими.
Заперечень на касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Захисник в судовому засіданні підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив залишити її без задоволення, а судове рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 420 ч. 2 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було безпосередньо досліджено, а також оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зокрема, такий висновок суду підтверджується, показаннями самого засудженого ОСОБА_6 , який не заперечував факту перебування в барі «Сіті» під час бійки; показаннями потерпілої ОСОБА_9 про обставини завдання раніше незнайомим ОСОБА_6 їй удару стільцем по голові, від якого вона відчула фізичний біль; показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вийшовши із бару «Сіті», потерпіла вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка завдала їй удар стільцем. Зазначені особи були безпосередньо допитані судом апеляційної інстанції за клопотанням сторони обвинувачення.
Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 апеляційний суд обґрунтовано послався на досліджені ним в судовому засіданні дані, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2016 року, в ході якого ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка завдала їй удар стільцем по голові, у протоколі слідчого експерименту від 19 квітня 2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , під час якого остання показала механізм завдання їй удару, у протоколі огляду предметів від 25 квітня 2016 року із фототаблицею до нього та відеозаписі з камери внутрішнього спостереження бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на яких зафіксовано зазначені обставини.
Доводи захисника про порушення принципів змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів є безпідставними.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із заміною суді у складі колегії розгляд апеляційної скарги прокурора у судовому засіданні від

21 вересня 2017 року почався спочатку.
Згідно з аудіозаписом судового засідання від 21 вересня 2017 року, який міститься на технічному носії фіксації судового провадження в суді апеляційної інстанції, прокурор заявив клопотання про дослідження доказів, яке судом апеляційної інстанції було задоволено. Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з приводу заявленого прокурором клопотання висловили думку про дослідження всіх доказів у кримінальному провадження. Окремого клопотання про дослідження доказів вони не заявляли та не конкретизували, які саме докази вони вважають необхідно дослідити. Під час допиту обвинуваченого, потерпілої, свідка сторона захисту мала можливість задавати питання та давати пояснення під час дослідження письмових доказів. Адвокат

ОСОБА_7 заявляв клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження даних про особу потерпілої ОСОБА_9 , у задоволенні якого відмовлено, оскільки надані суду дані не стосувалися кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він

08 березня 2016 року о 00 годин 50 хвилин в приміщенні бару «Сіті», розташованому за адресою: м. Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 19, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського прядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моралі, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки у побуті, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, умисно завдав ОСОБА_9 , яка відпочивала у зазначеному закладі, один удар металевою частиною крісла в область голови, внаслідок чого остання відчула сильний фізичний біль та впала на підлогу.
Згідно із заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 08 березня 2016 року, ОСОБА_9 повідомила про заподіяння їй тілесних ушкоджень невідомою особою в приміщенні бару «Сіті», яку суд апеляційної інстанції також дослідив безпосередньо в судовому засіданні.

Дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак хуліганства, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_11 , яка підтримала обвинувачення в межах своєї заяви про притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за завдання їй удару стільцем по голові, суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах пред`явленого обвинувачення та з дотримання вимог ст. 477 КПК України. Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України. За таких обставин, доводи касаційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Призначене ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Підстав, передбачених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не встановлено. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_7 та скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_6 не знаходить.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд

ухвалив:
Вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3