АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/352/18 Справа № 698/689/15-к Категорія: ст.336 КПК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 присутнього в режимі

відеоконференції

особи до якої застосовані примусові

заходи медичного характеру ОСОБА_8 присутнього в режимі

відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференцї з Катеринопільським районним судом Черкаської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Тальне Черкаської області, який зареєстрований та фактично

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,

непрацюючого, згідно даних обвинувального акта

невійськовозобов`язаного, проживаючого в цивільному шлюбі,

потерпілого від аварії на ЧАЕС, судимого вироком

Катеринопільського районного суду Черкаської області від

04.07.2017 за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді

громадських робіт строком 240 годин,

клопотання прокурора ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Вирішено долю речових доказів

в с т а н о в и л а :

Згідно ухвали суду, ОСОБА_8 , будучи засудженим 04.07.2014 Катеринопільським районним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, маючи не зняту та не погашену у встановлений законом строк судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, а саме ухилення від покарання, не пов`язане з позбавленням волі при наступних обставинах.

04 липня 2014 року вироком Катеринопільським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ОСОБА_8 було призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин.

Після надходження на виконання до Шполянського міжрайонного відділу КВІ в Черкаській області, розпорядження про виконання вироку та копії вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 липня 2014 року відносно ОСОБА_8 , та прийняття їх до виконання 29.09.2014 року ОСОБА_8 був поставлений на облік у даному відділі.

06 жовтня 2014 року заступником начальника Шполянського інспектором міжрайонного відділу КВІ в Черкаській області ОСОБА_10 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також в ОСОБА_8 була відібрана підписка, в якій він попереджений про насідки ухилення від відбування покарання згідно ч.2 ст.389 КК України. Крім того ОСОБА_8 , було видано направлення на Єрківське селищне комунальне підприємство, згідно якого ОСОБА_8 повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 07 жовтня 2014 року.

Наказом №35 від 07.10.2014 керівника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства ОСОБА_8 призначено різноробочим по благоустрою території смт. Єрки та ознайомлено з графіком виходу на роботу.

Актом перевірки виконання засудженим ОСОБА_8 кримінального покарання у вигляді громадських робіт від 13.10.2014 встановлено, що останній за період з 07.10.2014 по 10.10.2014 до Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства не прибув та до відпрацювання не приступив, причину не повідомив.

Актом перевірки виконання засудженим ОСОБА_8 кримінального покарання у вигляді громадських робіт від 13.10.2014 встановлено, що останній за період з 07.10.2014 по 10.10.2014 до Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства не прибув та до відпрацювання не приступив, причину не повідомив.

Актом перевірки виконання засудженим ОСОБА_8 кримінального покарання у вигляді громадських робіт від 03.11.2014 встановлено, що останній за період з 07.10.2014 по 31.10.2014 до Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства не прибув та до відпрацювання не приступив, причину не повідомив.

13 жовтня 2014 року та 17 жовтня 2014 року заступником начальника Шполянського міжрайонного відділу КВІ в Черкаській області ОСОБА_10 було винесено ОСОБА_8 застереження у вигляді письмового попередження за ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також йому було роз`яснено, що в разі подальшого умисного ухилення від відбування покарання, матеріали відносно нього будуть направлені до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Так ОСОБА_8 отримавши повідомлення приступити до відбування покарання у виді громадських робіт та будучи належним чином поінформованим про відповідальність за умисне ухилення від виконання покарання, продовжував умисно ухилятися від виконання покарання у вигляді 240 годин громадських робіт та в період з 07.10.2014 по 26.03.2015 до Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства, без поважних причин, жодного разу не з`явився, тим самим скоїв умисне ухилення від громадських робіт, виконання яких було покладено на останнього вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 липня 2014 року. Загальна кількість не відпрацьованих годин громадських робіт складає 240 годин.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року ставиться питання про скасування ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року, оскільки вона постановлена, на думку апелянта, з істотним порушенням вимог КПК України, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_8 жодного кримінального правопорушення не скоював. Вказує, що відбулось порушення права на захист, щодо ОСОБА_8 , а судово-психіатрична експертиза була проведена з грубим порушенням норм КПК України. В зв`язку з вищезазначеним апелянт просив скасувати ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , думку особи до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 із зазначених у ній мотивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підлягає до задоволення із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, досліджених та оцінених судом відповідно до ст.94 цього Закону.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать, про те, що судом не дотримані вимоги кримінального-процесуального закону.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення місцевого суду про застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом постановлене з грубим порушенням норм КПК України.

Аналізуючи ухвалу місцевого суду про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду по суті кримінального провадження було порушено вимоги ст.513 КПК України, оскільки, місцевим судом так і залишилось однозначно нез`ясованим питання чи мало місце суспільно небезпечне діяння і чи вчинене це суспільно небезпечне діяння ОСОБА_8 ..

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, при призначенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи ухвалою від 15.02.2017 року не ставилось експертам точне запитання про те, з якого часу ОСОБА_8 почав страждати хворобливим розладом психічної діяльності.

Разом з тим, як це видно з описової частини експертизи, зокрема п.21. Відомості, отримані при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, деякі прояви хворобливого розладу психічної діяльності вбачаються уже з підліткового віку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в матеріалах справи немає об`єктивних даних щодо того, що станом на 04.07.2014, тобто на день постановлення відносно ОСОБА_8 обвинувального вироку за ч.2 ст.125 КК України, він знаходився в осудному стані і відносно нього можна було постановляти вирок.

Враховуючи те, що до ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке полягало в умисному ухиленні від громадських робіт, виконання яких було покладено на останнього вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 липня 2014 року, то, колегія суддів апеляційної інстанції вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що судом першої інстанції достовірно не з`ясовано те, що ОСОБА_8 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, з директором Єрківського селищного спеціалізованого комунального підприємства ОСОБА_11 , ОСОБА_8 на протязі довготривалого часу знаходився в конфліктних стосунках. З матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_8 не мав наміру ухилитись від відбування покарання у виді громадських робіт, а просив цього директора Єрківського селищного спеціалізованого комунального підприємства ОСОБА_11 лише їх замінити на інший вид цих робіт (наприклад на кладовищі).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, зокрема питання про те, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення.

Згідно ст.409 КПК України однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції є істотне порушення кримінально процесуального закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про порушення відносно особи до якої застосовані примусові заходи медичного характеру права на захист та про безумовну підставу для скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 415, 513 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року, якою щодо ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 призначити на новий судовий розгляд в той же суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :