Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1791/18
У Х В А Л А
20.08.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження (Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000367 від 22.05.2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор проти клопотання захисника обвинуваченого заперечував.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Заслухавши учасників судового провадження, з`ясувавши обставини, суд прийшов до таких висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У формулюванні обвинувачення повинні бути викладені дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у і мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (п. 2 ч.3 ст. 374 КПК України).

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 , не відповідає даним вимогам.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному зберіганні наркотичних засобів. Зокрема, в тому, що він в липні 2013 року, перебуваючи на території дворогосподарства, яке належить його дядькові ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 .Ком`яти, на необроблюваній ділянці городу зібрав близько 40 стебел снотворного маку, який насіявся сам.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за місцем свого проживання, шляхом подрібнення стебел снотворного маку на частини, загорнув дану речовину в марлеву ганчірку та повісив на горище будинку, в якому проживав.

21.05.2014 року працівниками Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду в приміщенні будинку № 91 по вул. Першотравневій в с В. Ком`яти було виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №18/197 від 02.06.2014 року є маковою соломою, що містить алкалоїди опію морфін, кодеїн та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 79,30 грам.

За ч. 1 ст. 263 КК України обвинувачення сформульовано наступним чином.

ОСОБА_4 влітку, близько двох років тому, перебуваючи на території колишнього військового полігону, що розташований в лісосмузі між с. В. Ком`яти та с. Широке, Виноградівського району, під час збирання грибів знайшов 24 предмети, зовні схожі на набої. Після цього, ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, поклав 24 одиниці набоїв до кишені своїх штанів, відніс їх до будинку АДРЕСА_1 , який належить його дядькові ОСОБА_6 , та, помістивши до поліетиленового пакету, сховав на поверхні шафи, яка розташована в прихожій кімнаті будинку, де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

21.05.2014 року працівниками Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду в приміщенні будинку № 91 по вул. Першотравневій в с. В. Ком`яти, на шафі, було виявлено та вилучено 24 набої, які згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №16/496 від 23.05.2014 року, відносяться до бойових припасів, є цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

Такими діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, - незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Ч.1 ст.309 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Частиною ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Формулювання обвинувачення в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України не містить зазначення того, що протягом якого часу та де обвинувачений зберігав наркотичний засіб, який наркотичний засіб та з якою метою.

У формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України не вказано час вчинення правопорушення, тобто, з якого по який часу обвинувачений зберігав бойові припаси.

З врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті підлягають доведенню_ в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, нівелюється ефективність судового провадження. Доцільності у частковому встановленні обставин кримінального правопорушення та перевірці їх доказами немає.

Указані порушення, які допущені органом досудового розслідування при встановленні фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень та складанні обвинувального акта є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів підозрюваного, зокрема, порушують його право знати у чому його підозрюють, обвинувачують, та захищатись від обвинувачення, і у свою чергу перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

Крім того слід зазначити, що час вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень має суттєве значення при вирішенні, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, питання про застосування щодо нього положень ст. 70 чи 71 КК України; що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_4 як за ч. 1 ст. 309, так і за ч. 1 ст. 263 КК України, а у викладі обставин передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відсутнє також формулювання про те, що ОСОБА_4 незаконно зберігав наркотичні засоби «без мети збуту»; що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про заходи забезпечення кримінального провадження, а також про всі вчинені процесуальні дії, зокрема, передбачені ст. 257 КПК України.

Твердження прокурора про те, що є законні підстави для призначення судового розгляду даного кримінального провадження, суд відхиляє як такі, що не спростовують вищенаведеного, а також не свідчать про відповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та про можливість призначення його до судового розгляду, суд з урахуванням вищенаведеного відхиляє й доводи прокурора про те, що всупереч вимог ст. 314 КПК України, суд вдався до оцінки та дослідження висунутого ОСОБА_4 обвинувачення.

Прокурор, слідчий при складанні нового обвинувального акту залишили без урахування ухвали Виноградівського районного суду від 06.03.2018 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 03.05.2018 року. Цими судовими рішення було констатовано про невідповідність обвинувального акта вимогам, передбачених ст. 291 КПК України.

Крім цього, всупереч п. 3 ч. 3 ст. 291 КПК України до обвинувального акта не додано розписку підозрюваного про його отримання. Допис у розписці про відмову підозрюваного від отримання нового обвинувального акта не свідчить про виконання прокурором вимог ст. 291 КПК, оскільки такий допис не підписано автором. Поряд з цим, обвинувачений у судовому засіданні заперечив обставину щодо вручення йому прокурором обвинувального акта, як й відмову від отримання такого акта.

Згідно положень п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Повернути прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1