ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/5153/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007582 від 29.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК У країни,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); квартиру АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); квартиру АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); квартиру АДРЕСА_5 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).
Обґрунтовуючи внесене клопотання, слідчий зазначив, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0007582 від 29.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК У країни.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 30.05.2017 року невстановлена досудовим розслідуванням особа шахрайським шляхом заволоділа квартирами АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_5 та перебувають в службовому користуванні ОСББ "Авангард-Добробут".
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_5 , зареєстровано за ТОВ «Інвестгарант».
Враховуючи, що на даний час існує загроза подальшого фіктивного або реального перепродажу вказаних вище об`єктів нерухомого майна під відповідним, на думку слідства, фіктивними записами у Державному реєстрі об`єктів нерухомого майна та практичного примусового заволодіння у незаконний спосіб невстановленими особами вказаних приміщень, які є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, з метою встановлення істини по даному кримінальному правопорушенню, та збереженню речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а також забезпеченню здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, вимоги заяви підтримали.

З огляду на те, що існує загроза подальшого незаконного відчуження майна, представник ТОВ «ТОВ «Інвестгарант» до суду не викликався.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положення ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0007582 від 29.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 30.05.2017 року невстановлена досудовим розслідуванням особа шахрайським шляхом заволоділа квартирами АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_5 та перебувають в службовому користуванні ОСББ "Авангард-Добробут".
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_5 , зареєстровано за ТОВ «Інвестгарант».
Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 13.09.2018 р. квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_5 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0007582.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007582 від 29.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК У країни - задовольнити.
Накласти арешт на:
- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);
- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).
- квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).
- квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: