Справа № 314/4648/17
Провадження № 1-кп/314/98/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки ризики, враховані при обранні слідчим суддею та продовженні суддею строку даного запобіжного заходу, існують і на теперішній час.
Також, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень середнього ступеню тяжкості, санкція за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім цього, будучи особою раніше судимою Вільнянським районним судом в Запорізької області за вчинення умисних корисних тяжких злочинів, знаходячись на випробувальному терміні знову вчинив умисні корисливі злочини. Також, у Вільнянському районному суді Запорізької області на розгляді знаходяться обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за вчинення умисних, корисливих у тому числі і тяжких злочинів, які на даний момент не розглянуті. Вказане свідчить про те, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Враховуючи також, те що, обвинувачений ОСОБА_5 до взяття під варту офіційно працевлаштований не був, а отже, постійного заробітку не мав. За місцем мешкання характеризується негативно, що в подальшому може призвести до вчинення ним й надалі кримінальних правопорушень та у зв`язку з покаранням, яке наступає за вчинення вищеописаних протиправних дій, існує можливість переховування останнього від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- особи, які заслуговують на довіру та поручяться за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.
- враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави не можливе.
- враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин будучи особою відносно якого вирок суду з покаранням у вигляді позбавлення волі набрав законної сили, обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, доданих до обвинувального акта та клопотання прокурора, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.10.2017 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 грудня 2017 року.
Ухвалою суду від 08.12.2017 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 15 лютого 2018 року, ухвалою суду від 08.02.2018 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 16 квітня 2018 року, ухвалою суду від 13.04.2018 строк тримання від вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 15.06.2018, ухвалою суду від 13.06.2018 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 14 серпня 2018 року.
Таким чином, на теперішній час спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованого йому злочину та відсутності підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що існують достатні підстави продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів - тобто до 13 жовтня 2018 року включно.
Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик що є реальним та дійсним.
На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 в подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені відповідними ухвалами слідчого судді та суду з цього приводу не відпали, тому з урахуванням наведеного доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 13 жовтня 2018 року включно.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 , який раніше судимий за аналогічні злочини, не працює, проживає без реєстрації, а тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, задовольнити.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк до 60 днів, кінцевим строком тримання під вартою визначити 13 жовтня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити негайно обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя: ОСОБА_1

10.08.2018