Справа № 460/2507/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 185 , ч. 1 ст. 304 КК України -
ОСОБА_5 10 березня 2017 року о 14:00 год., за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинення крадіжки з території приватно-орендного підприємства «Сокіл», яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та розташоване в с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, прибули до зазначеної території, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом розбиття металевим молотом двох бетонних плит, таємно викрали два металевих каркаси із арматури загальною вагою 60 кілограм, вартістю 387,70 гривень, після чого разом із неповнолітнім ОСОБА_6 розпорядилися викраденим на власний розсуд, заподіявши матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 11 березня 2017 року о 15:30 год., за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинення крадіжки з території приватно-орендного підприємства «Сокіл», яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та
розташоване в с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, прибули до зазначеної території, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом розбиття металевими молотами двох бетонних плит, повторно, таємно викрали два металевих каркаси із арматури загальною вагою 60 кілограм, вартістю 387,70 гривень, після чого разом із неповнолітнім ОСОБА_6 розпорядилися викраденим на власний розсуд, заподіявши матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 , 14 березня 2017 року о 14.00 годині, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про вчинення крадіжки з території приватно-орендного підприємства «Сокіл», яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та розташоване в с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, прибули до зазначеної території, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом розбиття металевим молотом двох бетонних плит, повторно, таємно, намагалися вчинити крадіжку двох металевих каркасів із арматури, проте свого наміру на вчинення крадіжки чужого майна до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, незважаючи на те, що вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довели умислу, оскільки були викритті сторонніми особами.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 , достеменно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітнім, порушуючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, що може викликати бажання займатися діяльністю, яка негативно сприймається суспільством, шляхом розповідей про безкарність, легкість, доступність власного збагачення, втягнувши у злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_6 , 1999 року народження, вчинив 10 березня 2017 року, повторно 11 березня 2017 року крадіжки чужого майна та повторно вчинив 14 березня 2017 року в групі з неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_8 незакінчених замах на таємне викрадення чужого майна з території приватно-орендного підприємства «Сокіл», яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та розташоване в с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, тим самим умисно втягнув його у злочинну діяльність.
Таким чином, ОСОБА_5 втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 304 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 , достеменно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є неповнолітнім, порушуючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, що може викликати бажання займатися діяльністю, яка негативно сприймається суспільством, шляхом розповідей про безкарність, легкість, доступність власного збагачення, втягнувши у злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_8 , 1999 року народження, вчинив 14 березня 2017 року в групі з неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_8 незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна з території приватно-орендного підприємства «Сокіл», яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та розташоване в с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, тим самим умисно втягнув його у злочинну діяльність.
Таким чином, ОСОБА_5 втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 304 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та пояснив, що 10.03.2017 пішов з ОСОБА_6 на стару пилорамув с. Дрогомишлі Яворівського району Львівської області, розбили дві плити і витягли арматуру, потім він взяв автомобіль і вони вивезли арматуру і здали на металобрухт, отримані кошти розділили порівну. 11.03.2017 другий раз пішов з ОСОБА_6 на стару пилорамув с. Дрогомишлі Яворівського району Львівської області, розбили плити і витягли арматуру, здали арматуру на металобрухт та отримані кошти розділили порівну. 14.03.2018 третій раз пішли з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на стару пилорамув с. Дрогомишлі, намагалися вчинити крадіжку, однак були викриті власником пилорами. Про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 неповнолітні знав, однак оскільки плити були старі та потріскані, пилорама у занедбаному стані, а тому він не думав, що його дії є незаконними і він понесе кримінальну відповідальність. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що більше такого не допустить, шкоду потерпілому повністю відшкодував, просив суворо не карати та призначити йому покарання з випробуванням.
Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано, призначення покарання залишив на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, цивільний позов по справі заявлено не було.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 таємних викраденнях чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також у втягненні неповнолітніх у злочинну діяльність, тобто вчинення ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України.
Доведеність вини і зазначена кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись
принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь їх тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшодування завданої шкоди потерпілому, а також те, що раніше не судимий.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнав себе винним у вчиненні злочинів, розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну шкоду та з врахуванням наведеного вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід
обрати в межах санкцій статтей за якими кваліфіковано кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, оскільки таке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Судвважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 норму ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, суд визнає за необхідне призначити іспитовий строк 1 рік.
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Окрім цього, з ОСОБА_5 належить стягнути судові витрати за проведення судової експертизи.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст.15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 304 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.
У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази - чотири металеві конструкції із арматури, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути ОСОБА_7 .
Речові докази - дві металеві конструкції із арматури, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .
Речовий доказ металевий молот, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області конфіскувати в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, за проведення Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС
України товарознавчої експертизи у розмірі 988 грн. 70 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1