Провадження № 11-кп/811/64/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

17 жовтня 2018 року. Суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу головного лікаря Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.11.2017 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.140 КК України на один рік позбавлення волі з позбавленням займатись лікарською діяльністю у комунальних та приватних медичних закладах строком на один рік

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 300000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_6 50000 моральної шкоди. Стягнуто з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова на користь ОСОБА_5 50000 гривень моральної шкоди.

На вказаний вирок суду представник цивільного відповідача - головний лікар Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.393 КПК України цивільний відповідач або його представник мають право подати апеляційну скаргу лише у частині, що стосується вирішення цивільного позову
Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постановлення судом апеляційної інстанції нових вироків допускається лише у вичерпних випадках, передбачених ст.420 КПК України, а саме: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Водночас впрохальній частині апеляційної скарги апелянт, як представник цивільного відповідача, лише просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок. При цьому не зазначає, чого має стосуватись такий новий вирок: збільшення обсягу обвинувачення чи необхідності призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання. Крім цього у змісті апеляційної скарги не зрозуміло викладені мотиви щодо вирішеного судом першої інстанції цивільного позову, а саме чи апелянт, як цивільний відповідач, погоджується із вирішеним цивільним позовом, чи не погоджується.

Таким чином апеляційні вимоги представника цивільного відповідача щодо постановлення судом апеляційної інстанції нового вироку явно виходить за межі його права подачі апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.393 КПК України.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що вимоги апеляційної скарги головного лікаря Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова не відповідають вимогам, передбачених ст.396 КПК України

Отже, приходжу до переконання, що вище вказану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.396, 399 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу головного лікаря Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня одержання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2