Справа № 202/3704/18
Провадження № 1-кс/202/2715/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 червня 2018 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001423, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2017 року за № 0001423, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
25 червня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001423.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 25 червня 2018 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем заволодів чужим майном - грошовими коштами у сумі 123 630 гривень, що у 154 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем - грошовими коштами у сумі 1 321 870 гривень, тобто в особливо великому розмірі, чим заподіяв державній установі - регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ "Українська залізниця" код матеріальні збитки на загальну суму 123 630 гривень, що у 154 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, склав та видав завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у злочинах, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до 3-х років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, необхідно накласти арешт на квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Просив розглянути клопотання без виклику власника майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувається без участі власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2017 року за № 0001423, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
23.06.2018 року в межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України? арешт накладається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Разом з цим, слідчим не доведено співмірності розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням вартості майна, на яке просить накласти арешт.
Крім цього, матеріали клопотання не містять цивільного позову до підозрюваного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи викладене, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001423 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1