В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005798 від 15 червня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.01.2018 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 15.06.2018 року приблизно о 17.00 год. перебував за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 2, де помітив як на узбіччі припаркувався автомобіль марки «Шевроле Лачетті» н/з НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_6 та поклав сумку до багажного відділення.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 скориставшись тим що власник автомобіля пішов у власних справах залишивши майно в автомобілі, та будучи впевненим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля «Шевроле Лачетті» н/з НОМЕР_1 та за допомогою пристрою для дистанційного відкриття сигналізації відчинив вказаний автомобіль, звідки з багажного відділення повторно таємно викрав шкіряну сумку чорного кольору Vito Rossi, вартістю 3500 грн., в якій знаходилися: мобільний телефон «Самсунг А5», вартістю 5000 грн., у чохлі чорного кольору, вартістю 100 грн., з сім-картою оператора «Лайфселл», матеріальної цінності для потерпілого не представляє мобільний телефон «Леново», вартістю 500 грн. з сім-картою оператора «Київстар», матеріальної цінності для потерпілого не представляє, а також зв`язку ключів, договір на ім`я ОСОБА_6 та різні дрібні побутові речі, що належать потерпілому ОСОБА_6 та матеріальної цінності для останнього не представляють, а всього ОСОБА_5 повторно таємно викрав майна на загальну суму 9100 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця злочину зник разом з викраденим майном зник та мав реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд, однак через короткий проміжок часу був затриманий працівниками поліції по вул. Миколайчука, 12 в м. Києві.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав суду, що 15.06.2018 року приблизно о 17.00 год. перебував за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 2, там побачив автомобіль «Шевроле Лачетті», з якого вийшов чоловік, залишивши сумку, в нього виник умисел на викрадення речей з даного автомобіля. Він відчинив двері автомобіля за допомогою спеціального пристрою для вимкнення сигналізації, який в нього був при собі та викрав звідти сумку з речами, а саме телефонами, ключами, документами, після чого через деякий час був затриманий.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , документів що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

ОСОБА_5 раніше судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.04.2015 року.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність завданої шкоди, оскільки викрадене повернуто потерпілому, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання саме у вигляді арешту, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд приходить до висновку, що слід призначити покарання у вигляді арешту.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75КК України, суд не вбачає.

Також ОСОБА_5 був засуджений вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який не сплачений.

Суд вважає необхідним визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, у відповідності до вимог ст. 71 КК України, з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 72 КК України, у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком, та ухвалити рішення про їх самостійне виконання, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, вимогам закону, які передбачають правила призначення покарання за сукупністю вироків, є справедливим, необхідним та достатнім для досягнення його мети, визначеної у ст. 50 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.06.2018 року.

Згідно вимог ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальна конфіскація до ОСОБА_5 не застосовується, так як викрадене майно підлягає поверненню потерпілому і використане підозрюваним не було.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді шести місяців арешту.

Відповідно до ст. 71 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, у виді арешту на строк шість місяців, призначеного за цим вироком, та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року, та виконувати їх самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.06.2018 року.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: чоловіча шкіряна сумка чорного кольору Vito Rossi, мобільний телефон «Самсунг А5» Дуос ІМЕІ телефону НОМЕР_2 з сім-карткою оператора Лайфселл № НОМЕР_3 , мобільний телефон Леново ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою оператора Київстар № НОМЕР_5 , зв`язка ключів, договір №09-06-1 від 06.06.2018 року, вологі серветки, запальничка, ліхтарик брелок, ручка, фломастер, лейкопластер, чек, візитки, короткий перехідник USB на телефон, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Речовий доказ: пристрій схожий на брелок автомобільної сигналізації з надписом SHERIFF, який переданий для зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві конфіскувати.

Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг Дуос», який переданий для зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: