№ 243/6500/18
Провадження № 1-в/243/252/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська заяву ОСОБА_4 про визнання законності умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 19 квітня 2013 року Краснолиманським міським судом Донецької області його було засуджено за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі. Вказане покарання він відбував у Калінінській виправній колонії № 27 міста Горлівка Донецької області, звідки був звільнений умовно-достроково на 7 місяців 8 днів. Враховуючи, що після звільнення він прибув для постійного мешкання за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі ст.ст.81, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, просить суд визнати законним його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, вислухавши прокурора, та дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які можуть бути вирішені судом під час виконання вироків. Так, зокрема, повноваження суду поширюються саме на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а не на вирішення питання законності умовно-дострокового звільнення від відбування покарання; вирішення питань про визнання законності звільнення від відбування покарання діючим законодавством взагалі не передбачено.

Що стосується довідки про звільнення, виданої так званою ДНР, та долученої заявником до його заяви, то з неї вбачається, що останній з 19 серпня 2013 року по 19 серпня 2015 року відбував покарання, призначене йому вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 квітня 2013 року, у Калінінській виправній колонії № 27 міста Горлівка Донецької області та був звільнений умовно-достроково на 7 місяців 8 днів на підставі постанови так званого Центрально-Міського районного суду міста Горлівка Донецької області від 11 серпня 2015 року.

В той же час, Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07 листопада 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Додатком № 1 до цього Розпорядження місто Горлівка Донецької області визначено населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, оскільки надана заявником довідка про звільнення видана на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд приходить до висновку, що вона не несе правових наслідків на території України.

Крім того, з листа Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» № 7/8129 від 18 червня 2018 року, а також довідки Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про наявність судимостей № 6462/302/05-2018 від 04 червня 2018 року та довідки Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 6463/302/05-2018 від 04 червня 2018 року, слідує лише те, що 19 квітня 2016 року ОСОБА_4 було засуджено вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі, а 11 вересня 2013 року його було етаповано до Калінінської виправної колонії № 27 м. Горлівка Донецької області для відбування покарання.

Тобто на час розгляду даної заяви ОСОБА_4 суду не надано достатньо відомостей, які у своїй сукупності свідчать про стан виконання ним покарання, призначеного йому вищезазначеним вироком суду, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішувати будь-які питання, пов`язані з виконанням цього вироку.
Щодо посилань ОСОБА_4 на норми статей 81, 82 КК України, як на підставу його вимог щодо визнання судом законності умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання, то вони є необґрунтованими, оскільки вказані норми так само, як і норми статті 537 КПК України не передбачають можливість визнання судом законності умовно-дострокового звільнення від відбування покарання; вони встановлюють підстави для можливості застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Таким чином, підстави для задоволення вказаної заяви ОСОБА_4 відсутні.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 537 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання законності умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали, з подачею апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1