Справа № 466/4441/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/448/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: зап.захід дом.арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської МП №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.06.2018 року, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002276 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

за участю:

прокурора Львівської МП №2 ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.06.2018 року відмовлено в задоволені клопотанні слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, вдівця, маючого на отриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області та прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 08 серпня 2018 року, включно.

Слідчий своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , 08.06.2018 року близько 12:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом підбору ключа незаконно проник у приміщення квартири АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_12 , звідки таємно викрав золотий кулон, жіночі золоті сережки, жіночу золоту каблучку та грошові кошти в сумі 1200 доларів США, 2000 злотих та 11 000 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_12 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 80 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні умисного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, підозрюваний ніде не працює, тобто є особою без постійного джерела доходів, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, а тому слідчий просив слідчого суддю обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Слідчий суддя мотивуючи своє рішення, про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тим, що стороною захисту суду першої інстанції були надані документи, які свідчать про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_7 , оскільки на його утриманні перебуває донька, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того підозрюваний є вдівцем, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . При обранні запобіжного заходу судом також враховано стан здоров`я підозрюваного, який згідно з свідоцтвом про хворобу №606/6 має вроджену аномалію стулок аортального клапану.

Також суддя зазначив, що обрання ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень, та є менш суворим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та постановити нову ухвалу, якої задоволити клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апелянт вважає, що ухвалу слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи.

Апелянт покликається, що слідчим суддею не в повній мірі враховано вагомість наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченої санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не враховано ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який ніде не працює та не навчається, є повнолітнім та не інвалідом, не має хронічних захворювань, які б перешкодили утриманню під вартою, має можливість покинути територію України, з метою переховування від органів досудового слідства та суду.

Апелянт звертає увагу, що призначаючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя поклав на підозрюваного лише обов`язки, передбачені п.1,3 ч.5 ст.194 КПК України, які жодним чином не можуть забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, доводи захисника підозрюваного та самого підозрюваного про відмову в задоволенні апеляційної скарги, оглянувши матеріали судового провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати чи ініційовано слідчим відповідне клопотання за наявності для цього підстав, зазначених у ст. 177 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Також слідчий суддя повинен взяти до уваги, що, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При апеляційному розгляді встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002276 від 08.06.2018 року.

08.06.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються вагомими доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Оцінивши вищезазначені обставини, взявши до уваги дані про особу підозрюваного врахувавши те, що даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів прокурором доведено не було, слідчий суддя дійшов висновку, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою, немає, а тому відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував щодо підозрюваного відповідний запобіжний захід, доведеність якого випливала зі встановлених суддею обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, а саме: домашній арешт.

Апеляційний суд вважає, що обраний вид запобіжного заходу - домашній арешт є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та не є занадто суворим.

Посилання прокурора на тяжкість злочину, характер його вчинення, наявність ризиків неналежної поведінки, з урахуванням вищезазначеного, є безпідставними.

Порушень норм КПК України, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Львівської МП №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.06.2018 року, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002276 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 185 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: