АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1817/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №628/280/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з часу арешту - 09 грудня 2016 р.
Зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 838-УШ від 26 листопада 2015 р.) з 09 грудня 2016 р. по 20 червня 2017 р. включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 р. по день набрання даним вироком законної сили - згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 2046-УШ від 18 травня 2017 р.) з розрахунку: день за день.

Вироком встановлено, що в період з 28 лютого 2016 р. по 02 березня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, а потім через незаперті двері проник до приміщення погребу, звідки таємно викрав 30 скляних банок консервації та 100 кг картоплі, на загальну суму 1047,0 грн. Після чого проник до приміщення сараю, звідки скоїв крадіжку металевих труб вагою 50 кг вартістю 270,0 грн., та заволодівши викраденим, обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1182,0 грн.
Крім того, в період з 01 березня 2016 р. по 30 березня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_10 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки з приміщення сараю таємно викрав алюмінієвий бідон з кришкою об`ємом 40 л вартістю 400,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, в період з 10 травня 2016 р. по 20 травня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки з приміщення сараю таємно викрав 2 алюмінієвих бідона з кришкою і без кришки об`ємом 40 л кожен вартістю 630,0 грн., та шуруповерт марки «Skil» вартістю 237,0 грн., а всього на загальну суму 867,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в період з кінця квітня по кінець червня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_12 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, а потім через незаперті двері проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав електричну дриль марки «Makita 6413» вартістю 472,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, в період з кінця квітня по кінець червня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , що належить потерпілому ОСОБА_13 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав сталеву трубу довжиною 4 м, діаметром 200 мм, вагою 70 кг вартістю 189,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в період часу з 18 червня 2016 р. по 19 червня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_14 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав колісний диск R20 від автомобілю КРАЗ вартістю 587,0 грн., та наковальню вартістю 260,0 грн., а всього на загальну суму 847,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Окрім цього, в кінці червня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , що належить потерпілій ОСОБА_15 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, а потім через незаперті двері проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав електричну дриль моделі «IE-1022 BУ2» вартістю 320,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в кінці червня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , що належить потерпілій ОСОБА_16 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, а потім через незаперті двері проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав кутову шліфувальну машинку марки «Blaucraft» вартістю 356,0 грн., шуруповерт марки «Арсенал» моделі «Ш-600» вартістю 267,16 грн. та електричну дриль «Phiolent» вартістю 500,0 грн., а всього на загальну суму 1123,16 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, на початку липня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , що належить потерпілому ОСОБА_17 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де через незаперті двері проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав 2 алюмінієвих бідони об`ємом 25 л та 40 л вартістю 233,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, в період часу з 04 липня 2016 р. по 05 липня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_14 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав чотири металеві кутники вартістю 906,96 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в ніч на 08 липня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , що належить потерпілому ОСОБА_18 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав розібраний двигун автомобіля ВАЗ 2103, 1995 р. випуску, та водяний насос автомобіля ВАЗ 2108, 2005 р. випуску, вартістю відповідно 6948,0 грн. та 112,0 грн., а всього на загальну суму 7060,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, в період часу з 13 липня 2016 р. по 14 липня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_14 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав мотокосу марки «Елпром» вартістю 1884,91 грн. та велосипед марки «ХВЗ» моделі «Україна» вартістю 816,0 грн., а всього на загальну суму 2700,91 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в період часу з 12 липня 2016 р. по 19 липня 2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , що належить потерпілому ОСОБА_19 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де через відкриті двері проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав шуруповерт марки «Днепромаш» вартістю 211,0 грн., електролобзик марки «Craft tec» вартістю 549,0 грн., кутову шліфувальну машину (болгарку) марки «Craft tec» вартістю 908,0 грн., а всього на загальну суму 1668,0 грн., та заволодівши викраденим, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Вказані дії обвинувачений ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, сховище, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання. При цьому звертає увагу на дані про його особу, визнання вини, щиросердне та дієве каяття, сприяння у встановленні істини по справі, що він раніше не судимий, має хвору мати, позитивно характеризується за місцем проживання, на спец обліках не перебуває. У зв`язку з наведеними даними, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також, ОСОБА_7 надав клопотання, в якому просить зарахувати йому в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з дня затримання до дня набрання вироком чинності згідно ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Крім цього, обвинувачений подав клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію ОСОБА_7 та вищевказані клопотання обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотань ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, на час вчинення злочинів не працював.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнав його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, міськрайонний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за скоєні злочини у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
При цьому, призначене покарання за своїм розміром наближене до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім цього, по справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання: дійове каяття, сприяння у встановленні істини по справі, на що посилається я в апеляції обвинувачений.
Сприяння розкриттю злочину (встановленню істини) здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
Сутність дійового каяття полягає у тому, що особа, яка вчинила злочин, не лише внутрішньо переживає і словесне розкаюється у вчиненому, а й підтверджує це своїми соціально корисними й активними діями, зокрема шляхом відшкодування потерпілим завданої шкоди.
Зазначені обставини по справі відсутні.
Враховуючи наведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, в тому числі й відносно осіб похилого віку, кількість епізодів злочинної діяльності, а саме 13, колегія суддів дійшла висновку про неможливість зниження розміру призначеного покарання та застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України.
Наявність у обвинуваченого матері, що має проблеми зі здоров`ям, документально не підтверджено, хоча обов`язок доведення такої обставини КПК України покладено на сторону захисту, та у будь-якому разі не є достатньою підставою для зниження розміру призначеного покарання та звільнення від його відбування. Інші дані про особу обвинуваченого та обставина, що пом`якшує покарання були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок міськрайонного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм закону України про кримінальну відповідальність, що регламентує порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Наведене спростовує доводи апеляції обвинуваченого, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. та зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами цього закону до набрання вироком чинності, колегія суддів вказує таке.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017р., який набрав чинності 21 червня 2017 року частину 5 статті 72 КК України змінено: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
За приписами ч. 2 ст. 4 КК, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Водночас, ч. 2 ст. 4 КК встановлює, що застосуванню підлягає не будь-який закон про кримінальну відповідальність, який діяв на момент вчинення діяння, а лише той, що визначає «злочинність», «караність» та «інші кримінально-правові наслідки діяння».
Так, в розумінні положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017р. не є законом про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння або посилює кримінальну відповідальність, або іншим чином погіршує становище особи, а є закон, який встановлює лише правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, які вже були призначені вироком за злочинні діяння особи.
Положення ч. 5 ст. 72 КК не визначають злочинності та караності діяння.
Перелічені в ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VIII види попереднього ув`язнення не можна розглядати як кримінально-правові наслідки, що безпосередньо або неминуче обумовлені фактом вчинення кримінально-караного діяння, за своїм юридичним змістом вони є процесуальними заходами забезпечення кримінального провадження, а підстави та процедуру їх застосування регламентовано КПК України.
У зв`язку з цим і правила зарахування попереднього ув`язнення, встановлені ч. 1 ст. 72 КК, також не можна розглядати як передбачувані кримінально-правові наслідки діяння (злочину) в розумінні ч. 2 ст. 4 КК, оскільки таке зарахування, головним чином є наслідком застосування відповідних кримінально-процесуальних заходів.
Виходячи з наведеного, правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, хоча і містяться у нормі КК (ч. 5 ст. 72), за своєю суттю та цілями фактично виконують функцію вирішення процесуальних питань.
Положення ч. 5 ст. 72 КК щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК, не можна вважати такими, що визначають «караність» або «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК.
У зв`язку із цим положенням указаної правової норми в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII не може надаватися ультраактивна дія, яка би забезпечила можливість їх застосування після набрання 21 червня 2017 року чинності новою редакцією цієї норми відповідно до Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
Оскільки зазначене вище зарахування не є передбачуваним кримінально-правовим наслідком злочину самого по собі, а безпосередньо обумовлене фактом застосування кримінально-процесуальних заходів (без якого таке зарахування неможливе), то застосування ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII з дати набрання ним чинності щодо періодів попереднього ув`язнення, що мали місце в період дії цієї норми, означає пряму, а не зворотну дію, а тому не порушуватиме положення ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 КК. І лише застосування ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII до періодів попереднього ув`язнення, що тривали до набрання цим Законом чинності, становило би заборонену ч. 2 ст. 5 КК зворотну дію закону.
Таким чином, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.
Зазначені висновки підтверджуються й правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа № 180/746/16-к).
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , виходячи з аналізу положень ст. 72 КК України в редакції 26 листопада 2015 року та Закону України «Про попереднє ув`язнення», підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з дня його фактичного затримання по 20.06.2017 року включно із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а надалі день за день, що й було зроблено судом першої інстанції.
Отже, клопотання обвинуваченого із вказаного питання задоволенню не підлягає.
Стосовно клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» колегія суддів зазначає, що обвинувачений не є суб`єктом вказаного закону, на нього не розповсюджуються дія вказаного акту амністії, у зв`язку з чим це клопотання не може бути задоволено.
Крім цього, Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 23.03.2018 року постановлена ухвала, якою обвинуваченому відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання про застосування амністії.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: