Провадження № 1-кс/712/5013/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

4 вересня 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши клопотання слідчого Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , 1980 року народження, уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, інвалідом, ліквідатором на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у кримінальному провадженні № 0003274 від 6 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
4 вересня 2018 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.05.2018 року в період часу з 06 години 08 хвилин по 06 годину 15 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів, не маючи вільного доступу до території, переліз через зачинену хвіртку огорожі вказаного домоволодіння, після чого відчинив із середини електронний замок на хвіртці та викрав з огородженої, охоронюваної території вказаного домоволодіння алюмінієву, телескопічну, трисекційну драбину, яка за своїми габаритами не могола зберігатися в іншому місці та вартість якої згідно висновку експерта № 8/616 від 27.06.2018 року могла становити 1500,00 гривень. Після чого ОСОБА_5 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, зачинивши за собою хвіртку огорожі вказаного домоволодіння, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, який є тяжким і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами, а саме висновками експертиз, протоколами оглядів, показаннями потерпілого.
14.08.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
03.09.2018 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Ризиками, які на думку слідчого та прокурора дають підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є те, що підозрюваний вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, та знаходячись на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу чи інше, перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти нові, умисні і тяжкі злочини, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Крім того, слідчий та прокурор просили врахувати, що ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації та веде бродячий спосіб життя, не працює, може переховується від органів досудового розслідування, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
За таких обставин, на думку сторони обвинувачення жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, крім взяття під варту.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснили, що після оголошення 14 серпня 2018 року про підозру у вчиненні цього злочину, підозрюваний втік із відділку поліції і тільки 3 вересня 2018 року був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти своєї причетності до вказаного злочину, проте просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, оскільки на його думку, цей злочин не є тяжким.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого довірителя. Додатково пояснив, що підозрюваний має постійне місце проживання та не має там негативних характеристик. Щодо ризиків то свідків кримінального правопорушення немає, приховувати сліди вчинення злочину чи які-небудь інші речі підозрюваний не буде, оскільки предмет злочину лише один драбина.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).
Слідчим суддею встановлено, що 6 травня 2018 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до яких 5 травня 2018 року близько 7:00 годин ранку невідома особа шляхом вільного доступу проникла на територію приватного будинковолодіння АДРЕСА_2 , звідки умисно з корисливих спонукань, таємно викрала чуже майно, а саме алюмінієву драбину, чим спричинила власниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальної шкоди та разом із таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Сума спричинених матеріальних збитків на даний час встановлюється.
Із протоколу допиту підозрюваного від 14 серпня 2018 року випливає, що на початку травня 2018 року у нього виник умисел на викрадення металевої драбини з території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 . Після цього він переліз через огорожу домоволодіння, відчинив хвіртку та таємно викрав вказану драбину.
14.08.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище.
Відповідно до правового висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 10 квітня 2018 року (справа № 569/6988/16-к), проникнення особи з метою вчиненні крадіжки з подвіря домоволодіння, навіть якщо це подвіря мало огорожу, не можна вважати проникненням на територію іншого сховища особи, оскільки огорожа подвіря в конкретному випадку встановлює лише видимі межі території, а не формулює характеризуючі ознаки цієї території як сховища (тобто територрії, спеціально обладнаної для зберагіння конкретних речей).
Таким чином, слідчим та прокурором неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Водночас досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, а також додані до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріали свідчать про те, що підозра ОСОБА_5 принаймні щодо таємного викрадення чужого майна (ч. 1 ст. 185 КК України), який є злочином середньої тяжкості, є обґрунтованою, чого не заперечував і сам підозрюваний.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчим суддею встановлено, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 є несудимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Водночас слідчий суддя враховує, що в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що після оголошення 14 серпня 2018 року про підозру у вчиненні злочину він втік з відділку поліції та з 15 серпня 2018 року ухилявся від органів досудового розслідування, як він визнав сам у судовому засіданні - «через дурість».
За таких обставин, до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Щодо наявності ризиків, на які вказав прокурор, то ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором не доведено, оскільки такий речей не наведено.
Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні також не доведено, оскільки такі свідки відсутні, а причетність особи до злочину підтверджується протоколом огляду відеозапису за камери спостереження на будинку.
Водночас, з урахуванням вищевказаних пояснень підозрюваного, прокурором та слідчим доведено дуже високий ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.
Крім того, суд враховує, що хоча підозрюваний в силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 є несудимою особою, проте в судовому засіданні визнав, що у 2011 році звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується довідкою про судимість.
За таких обставин, наявним є й ризик можливого вчинення підозрюваними такого самого чи іншого злочину проти власності, особливо з урахуванням відсутності в підозрюваного офіційного місця роботи, а відтак і заробітку.
З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.
Доводи підозрюваного про застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу суд відхиляє, оскільки відповідних підстав для цього, із підтвердженням таких підстав належними доказами, він не навів, та з огляду на його посередню репутацію та схильність до вживання наркотиків (що випливає із характеристики, складеної ДОП ЧВП ГУ НП в Черкаській області, на яку також посилався захисник).
Посилання сторони захисту на можливість обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя відхиляє з огляду на дані поліції про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, систематичне неперебування підозрюваного за місцем проживання та схильність до бродяжництва.
Відповідно до п. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи норму статті 182 КПК України, дані про особу підозрюваного, а також обставини вчиненого ним злочину (таємне викрадення телескопічної трисекційної алюмінієвої драбини, вартість якої станом на 5 травня 2018 року за висновком експертизи від 27 червня 2018 року № 8/616 могла становити 1500 грн), слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначити розмір застави підозрюваному в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 841 грн..
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
Застосувати щодо ОСОБА_5 , 1980 року народження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.
Строк запобіжного заходу рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 3 вересня 2018 року по 2 жовтня 2018 року включно.
Визначити розмір застави у 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 841 гривню 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої, покласти зобов`язання на нього:
1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;
2) не відлучатися з м.Черкаси без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання на іншу адресу та про зміну свого мобільного номеру телефону;
4) утриматись від спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні;
5) вжити заходів для пошуку роботи,
строк дії яких (зобов`язань) визначити у два місяці з моменту внесення застави, наслідком невиконання яких буде звернення застави в дохід держави.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її проголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню иа може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1