Номер провадження: 11-сс/785/1278/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2018 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, працюючого охоронцем в КП «Муніципальна охорона», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004473 від 13.07.2018 року застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , та відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічній час доби, а саме з 22 год. до 06 год., за фактичним місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 13.09.2018 року.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, передбачених ч.3 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України, за які передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження та сукупністю здобутих доказів, а прокурором доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з таких підстав:
1) слідчим суддею в недостатній мірі вивчені матеріали кримінального провадження, з яких вбачається відсутність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчинених кримінальних правопорушеннях передбачених ч.3 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України;
2) всупереч положенням п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя не встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, адже, у матеріалах, які додаються до клопотання немає жодних доказів, які б підтверджували наявність таких ризиків, а наявність підозри, що пред`явлена особі сама по собі не доводить наявність ризиків;
3) слідчим суддею не були досліджені дані про особу підзахисного, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, репутацію, постійного місця роботи та проживання, відсутність судимостей, наявність на утриманні неповнолітньої доньки та батька інваліда.
Захисник вважає також, що у кримінальному провадженні відсутні будь-які ризики невиконання підзахисним своїх процесуальних обов`язків, тому просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до приписів ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги в частині необгрунтуваності ризиків, є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду предметів, а саме відеозапису з місця події.

Тобто, апеляційний суд вважає, що на даній стадії досудового розслідування, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, передбачених ч. 3 ст. 171, ч. 1 ст. 345-1 КК України, а у разі доведення вини, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оскільки, матеріалами кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування об`єктивно підтверджується підозра ОСОБА_7 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб дій, спрямованих на перешкоджання виконанню журналістом своїх професійних обов`язків, а також погроза насильством у зв`язку із здійсненням такої діяльності, тобто вчинення ним кримінальних правопорушень, є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування, а саме можливість впливати на потерпілих та свідків у провадженні, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, а застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, є помірним.
Довід захисника стосовно того, що при постановлені оскаржуваної ухвали не були досліджені дані про особу підзахисного, колегія суддів вважає не обґрунтованим, адже слідчий суддя враховуючи дані про особу підозрюваного застосував до нього не цілодобовий, а домашній арешт на певний час, який, на думку суду апеляційної інстанції забезпечить виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків на час досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки ухвала слідчого судді є законною та справедливою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2018 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічній час доби, за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 13.09.2018 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4