В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007876 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.09.2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-25.07.2018 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

22.08.2018 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили раніше невідомого потерпілого ОСОБА_6 , який йшов повз будинок.

В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та вони обрали об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилося у потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали рухатися назустріч потерпілому та, підійшовши до останнього, ОСОБА_3 , застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні удару рукою по голові потерпілому, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витягли з кишень потерпілого майно, а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі» вартістю 3898 гривень, грошові кошти в сумі 320 гривень, паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, який матеріальної цінності не представляє, та зірвали з шиї потерпілого срібний ланцюжок, вартістю 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому майнової шкоди на суму 4 718 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 22.08.2018 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, він разом із ОСОБА_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_6 та пішли йому на зустріч, а, підійшовши до нього, ОСОБА_3 вдарив його рукою в область голови, від чого потерпілий впав на землю. Потім він разом з ОСОБА_4 почали витягати все з кишень потерпілого, а саме: мобільний телефон, гроші та паспорт, а також зірвали з його шиї срібний ланцюжок. Після цього, вони разом з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 22.08.2018 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, він разом із ОСОБА_3 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_6 та пішли йому на зустріч, а, підійшовши до нього, ОСОБА_3 вдарив його рукою в область голови, від чого потерпілий впав на землю. Потім він разом ОСОБА_3 почали витягати все з кишень потерпілого, а саме: мобільний телефон, гроші та паспорт, а також зірвали з його шиї срібний ланцюжок. Потім, вони разом з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином, показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Також, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше судимий за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, добровільним відшкодуванням завданої шкоди, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, та на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Потерпілий від цивільного позову відмовився, оскільки завдана шкода відшкодована.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_3 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2018 року, остаточно визначивши йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 22 серпня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi», model name 2015051, IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вуличний 22.08.2018 року протоколом ОМП за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 25, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілому; фрагменти скла з-під пляшки пива «Чернігівське», вилучені 22.08.2018 року під час ОМП за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, з земельної ділянки, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, на підставі квитанції № 014107 знищити; - змив рідини бурого кольору, вилучений 22.08.2018 року під час ОМП за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, з земельної ділянки вкритої асфальтним покривом - залишити на при матеріалах кримінального провадження; - 2 диска CD-R, сіро салатового кольору з написом «KAKTUZ» - залишити на при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: