13.02.2018 Справа №522/5615/16-к
УХВАЛА
13 лютого 2018 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000065 на підставі обвинувального акту за звинуваченням: ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.
Обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 ухвалами суду обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд. Однак, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 спливає.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.

В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені їм при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Захисники та їх підзахисні заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, необґрунтованість підозри а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та в свою чергу просили змінити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, інших учасників провадження, колегія суддів у відповідності до ст. 331 КПК України, з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні їм міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 можуть здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 під вартою до двох місяців.

При цьому, суд виходить з наступного,
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обґрунтовано підозрюються у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже, на переконання колегії суддів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначалось в рішенні Приморського районного суду про обрання міри запобіжного заходу наразі існують та вони не зменшились.
Застосування до обвинувачених, більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останнім спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу обставини, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинувачених та доведених під час розгляду ризиків, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб,
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб,
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб,
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб,
В судовому засіданні оголосити перерву, судове засідання відкласти на «06» березня 2018 року о 14 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого Приморського районного суду м. Одеси, за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілих, захисника, цивільного позивача.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3