Дата документу 06.09.2018
Справа № 334/4688/18
Провадження № 1-кп/334/655/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя
у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України,

Встановив:

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст. 257 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 16.07.2018 року термін дії запобіжного заходу продовжено на 60 днів.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження терміну дії запобіжного заходу терміном на 60 діб, в зв`язку з тим що обвинувачений скоїв тяжкий злочин. Перебуваючи на свободі обвинувачений може переховуватися від суду, знищити знаряддя злочину, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати встановленню істини по справі та вчинити інший злочин.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 терміном на 60 діб, просили його задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 терміном на 60 діб заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_16 сприяв розкриттю злочинів, зізнався в скоєному, а крім того порушено порядок розгляду клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_8 зазначила, що клопотання прокурора не обґрунтоване, порушено порядок розгляду клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_8 , просив в задоволені клопотання прокурора відмовити.
Захисник ОСОБА_9 зазначив, що ризики вказані прокурором не обґрунтовані, просив у задоволені клопотання відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав свого захисника, просив відмовити прокурору в задоволені його клопотання, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, крім того, зазначив, що у нього є хвора мати, за якою потрібен догляд.
Обвинувачений ОСОБА_13 - просив відмовити прокурору в задоволені його клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_15 - просив відмовити прокурору в задоволені його клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_14 - просив відмовити прокурору в задоволені його клопотання.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, надійшло на розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя 04.07.2018 року.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_16 згідно з ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 16.07.2018 року термін дії запобіжного заходу продовжено на 60 днів.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_16 суд виходить із наступного.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 положення третього речення ч.3 ст. 315 КПК України про «автоматичне» продовження заходів забезпечення кримінального провадження, обраних на стадії досудового розслідування, визнано неконституційним, внаслідок чого вони втратили чинність.

За висновком Конституційного Суду України, запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України в підготовчому судовому засіданні при вирішенні питання застосування запобіжного заходу (домашній арешт, тримання під вартою тощо), за наявності в обвинуваченого запобіжного заходу, обраного на стадії досудового розслідування, суд першої інстанції повинен не обирати повторно запобіжний захід, що діє, а повинен продовжувати строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування.
При застосуванні запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, суд враховує, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження, як це прямо визначено у ч.3 ст.315 КПК України.
Як визначено ч.3 ст. 315 КПК України, при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до наведеного суд у підготовчому провадженні має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

При цьому суд виходить з того, що при продовженні запобіжного заходу обсяг гарантій і прав підозрюваного (обвинуваченого) є більшим, ніж при обранні запобіжного заходу, отже, суд зобов`язаний обґрунтувати своє рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані (п. 99 рішення від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України», пункт 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Слоев проти України»),
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_16 є особою, яка обвинувачується у скоєні тяжких та особливо тяжких злочинів, не має джерела постійного доходу, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на свідків, потерпілих, скоїти інші правопорушення, відтак ризики, визначені ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися.

Разом з тим крім наявності зазначених ризиків суд, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Враховуючи наявність зазначених ризиків, а також оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, за які КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що має враховуватися судом відповідно до ст..178 КПК України.
Крім цього, відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На думку суду, конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може продовжити злочинну діяльність.
Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_16 строком на 60 днів.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, ст.315, ч. 3 ст. 383 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.11.2018 року.
Повний текст ухвали буде оголошений 11 вересня 2018 року о 10 год. 30 хвил.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судья: ОСОБА_1

Інші судді, які входять до складу колегії:

ОСОБА_3

ОСОБА_2