Справа № 561/566/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне в режимі відеоконференції з Маневицькою виправною колонією № 42 кримінальне провадження № 0000674 від 26 жовтня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 28.02.2017 року Апеляційним судом Волинської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
21 липня 2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за кермом автомобіля марки «БМВ» із номерними знаками НОМЕР_1 , належному йому на праві власності, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі перебували в салоні згаданого автомобіля, приїхали до попередньо обумовленого місця поблизу кільцевої дороги, в північному напрямку від м. Дубровиця, Рівненської області, де зустрілися із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , жителями с. Озерськ, Дубровицького району. В ході розмови із вищезазначеними громадянами, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_10 , яке виразилось в нанесенні йому ОСОБА_6 одного удару рукою в область тулуба та погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заволоділи належною останнім сумкою з камінням бурштину, вагою 893,00 грами, орієнтовна вартість якого згідно висновку гемологічного дослідження № 263 від 16.10.2016 року знаходиться в межах від 15868,00 грн. до 16221,00 грн. При цьому, ОСОБА_4 вихопив з кишені куртки розкладного ножа та, розмахуючи ним, погрожував потерпілим ножем, у разі вчинення ними супротиву та перешкоджання незаконним діям, і кричав: «Не лізьте, поріжу!». Після вчинення згаданих протиправних дій, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля марки «БМВ» із номерними знаками НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у салон автомобіля, та почав рух заднім ходом, після чого їх було затримано працівниками Дубровицького МРВ УСБУ в Рівненській області.
З угоди про визнання винуватості вбачається, що матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 постановами процесуального прокурора виділені в окремі провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства.
На стадії досудового розслідування, 27 квітня 2018 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, її сторонами сформульовано обвинувачення та його правову кваліфікацію, за ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся та сприяв повному і всебічному розкриттю кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 на виконання укладеної угоди зобов`язується:
а) у судовому провадженні беззастережно і у повному обсязі підозри визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
б) виконати призначене йому судом покарання на підставі цієї угоди про визнання винуватості.
Сторони дійшли згоди на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цей злочин та попереднім вироком апеляційного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди у сумі від 15868,00 грн. до 16221,00 грн. Усіма потерпілими прокурору надано письмові згоди на укладення угоди, оскільки претензій до обвинуваченого не мають.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.
Вирішуючи питання призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України до постановлення вироку Апеляційного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі.
Таким чином суд приходить до висновку про можливість призначення остаточного узгодженого сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком, та зарахуванням у строк відбування покарання, частково відбутого покарання за попереднім вироком.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000674 від 26 жовтня 2017 року, укладену між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 разом з його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (Чотири роки).
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Апеляційного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року, остаточне узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 (Чотири) роки 1 (Один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати в строк остаточного покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком строком 6 (Шість) місяців 11 (Одинадцять) днів.
Строк відбування покарання за цим вироком ОСОБА_4 рахувати з 23 серпня 2018 року з моменту проголошення вироку.
Речові докази, а саме автомобіль марки «БМВ» із номерними знаками НОМЕР_1 , шкіряну сумку чорного кольору, шкіряний гаманець чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокія», мобільний телефон марки «Самсунг», дві сім-карти: Київстар та МТС, паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія та талон до нього, видані на ім`я ОСОБА_4 , шкіряне портмоне з правилами експлуатації автомобіля «БМВ 520» на іноземній мові, які знаходяться на зберіганні в Дубровицькому ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_4 .
Розкладний металевий ніж, який знаходиться на зберіганні в Дубровицькому ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1