Справа №636/4480/18
Провадження №1-кс/636/1104/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001539 від 23.10.2018 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва, Харківської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F70 (легка розумова відсталість), в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження за №0001539 від 23.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23 жовтня 2018 року, близько 05 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кімнати домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень відносно останньої, застосовуючи заздалегідь заготовлену дерев`яну палицю наніс не менше двадцяти ударів (точна кількість ударів в ході досудового розслідування не встановлена) палицею, а також кулаками обох рук та обома ногами в область живота, спини, нижніх, верхніх кінцівок та голови потерпілої ОСОБА_7 , від чого остання втратила свідомість. Надалі, упевнившись, що потерпіла не чинить опору, ОСОБА_8 самостійно припинив свої злочинні дії.

23 жовтня 2018 року о 08 годині 49 хвилин до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що до КЗОЗ "Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенко" з будинку АДРЕСА_1 доставлено ОСОБА_7 , з діагнозом: евентирація, защемленням, некроз ділянки тонкої кишки в області сигмастоми, інфекційно-токсичний шок, множинні синці, садна, забої тіла та кінцівок, інфекційна забійна рана волосяної частини голови обличчя. Видалено некротизовану ділянку кишечника 1,7 метри, ілеостомія.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1,4 ст.214 КПК України СВ Чугуївського ВП внесено до ЄРДР 23 жовтня 2018 року за №0001539 за попередньою кваліфікацією ч. 1, ст. 121 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якого 23 жовтня 2018 року о 16 годині 00 хвилин затримано у порядку ст. 208 КПК України.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 23 жовтня 2018 за адресою: АДРЕСА_1 , , протоколом допиту свідків ОСОБА_9 фельдшера бригади екстреної невідкладної медичної допомоги, який безпосередньо прибув на місце вчинення злочину, де перебувала ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка є лікарем-анестезіологом КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенко» та проводила медичний огляд ОСОБА_7 безпосередньо після доставлення її до лікарні, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка є сестрою ОСОБА_5 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23 жовтня 2018 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що ОСОБА_5 вже неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 та іншим особам під час виниклих між ними конфліктів. Так, до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області 01 березня 2018 року звернулась ОСОБА_7 із заявою про те, що 01 березня 2018 року близько 16 години 30 хвилин за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , її співмешканець ОСОБА_5 , спричинив їй тілесні ушкодження, в результаті чого вона була доставлена до КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенко» з діагнозом: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана потиличної області, закритий перелом в області третього міжребер`я. Даний факт було внесено до ЄРДР за № 0000365 від 02 березня 2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України. Проте, ОСОБА_7 після лікування звернулась до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про закриття кримінального провадження. Окрім того, ОСОБА_7 зверталась до поліції із заявою про те, що 19 квітня 2018 року близько 12 години 46 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 її побив співмешканець та зачинив у будинку, але знову ОСОБА_7 відмовилась писати заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Даний факт було зареєстровано до Журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області 19 квітня 2018 року за №3530 та 3534.
Також у відношенні ОСОБА_5 складено та 23 січня 2018 року направлено до Чугуївського міського суду Харківської області обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0002053 від 04 грудня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, де знаряддям вчинення злочину був дерев`яний обух сокири.
Під час допиту свідка ОСОБА_11 , яка є сестрою ОСОБА_5 встановлено, що її брат неодноразово спричиняв тілесні ушкодження членам їх родини, втому числі й самій ОСОБА_11 , її батькам та ОСОБА_7 .
Із встановлених даних можна зробити висновок, що ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_5 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово піддавалась знущанням зі сторони ОСОБА_5 , зазнавала тілесних ушкоджень, які їй спричиняв ОСОБА_5 та увесь час намагалась приховати злочинні дії ОСОБА_5 та відвернути від нього встановлену законодавством відповідальність.
Метою та підставами застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, оскільки санкція статті за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 є співмешканкою ОСОБА_5 та є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може мати тиск на ОСОБА_7 , яка в подальшому може спотворити свої свідчення, які не будуть відповідати дійсності;

3) вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальне правопорушення, на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий злочин. 23 січня 2018 року до Чугуївського міського суду Харківської області направлено обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином підозрюваний ОСОБА_5 не має місця офіційного чи тимчасово працевлаштування, веде аморальний спосіб життя, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також зважаючи на вчинене діяння, ОСОБА_5 є соціально небезпечною особою, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення, що може загрожувати життю чи здоров`ю, а також власності інших осіб. Вказані обставини, на думку слідчого, також свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому він й звернувся з цим клопотанням до суду.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.
Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували, вважали, що є всі підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001539 від 23.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про що до ЄРДР внесено відповідну інформацію.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.10.2018 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
23.10.2018 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , яке йому вручене і цей же день.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені протоколи: огляду місця події від 23.10.2018 року, допиту свідків ОСОБА_9 , фельдшера бригади екстреної невідкладної медичної допомоги та ОСОБА_10 лікаря-анестезіолога КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенка», ОСОБА_11 сестри підозрюваного тощо, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.
Зокрема протоколи допитів лікарів та довідка КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенка» підтверджують факт наявності у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень: евентирація, защемленням, некроз ділянки тонкої кишки в області сигмастоми, інфекційно-токсичний шок, множинні синці, садна, забої тіла та кінцівок, інфекційна забійна рана волосяної частини голови обличчя. Видалено некротизовану ділянку кишечника 1,7 метри, ілеостомія. Станом на момент розгляду клопотання потерпіла дійсно перебуває на лікуванні у вказаному медичному закладі.
Слідчий суддя погоджується з твердженням прокурора про те, що в стислі строки, визначені законом для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, проведення судово-медичної експертизи неможливе. Разом з тим, сукупність наведених доказів дозволяє зробити обґрунтований висновок про нанесення тілесних ушкоджень потерпілій саме підозрюваним, а діагноз, встановлений лікарем, та Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, дають підстави зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 саме за ч.1 ст. 121 КК України.
Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення та його тривалість.
Доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому ж кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років та яке згідно статті 12 цього кодексу кваліфікується як тяжкий злочин.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Таким чином, на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, майновий стан, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний не одружений та не має утриманців, не працює і не навчається, за місцем фактичного мешкання характеризується посередньо, що в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, крім того слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, не судимий в силу ст. 89 КК України та наявність повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність слідчого у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах клопотання відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя погоджується з думкою прокурора щодо необхідності застосування зазначеного в клопотанні запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_12 в кримінальному провадженні за №0001539 від 23.10.2018 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 23.10.2018 року по 21.12.2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали надати учасникам процесу та направити до відповідного ІТТ та слідчого ізолятора для виконання.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1