Справа № 642/1894/18
Провадження № 1-кп/642/464/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого,має двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив корисливі кримінальні правопорушення за таких обставин.

Так, 10 березня 2018 року близько 7 год. ранку ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі власнику майна і бажаючи завдати таку шкоду, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, проник до гаражного приміщення ОСОБА_5 , скориставшись тим, що навісний замок на ньому був несправний, та викрав з гаражного приміщення велосипед «Україна» помаранчевого кольору без коліс.
Заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши викрадений велосипед у пункт прийому металу за адресою: АДРЕСА_3 , завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6356 від 27.03.2018 року 500 гривень.
Крім того ,в проміжок часу з кінця лютого по 10 березня 2018 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі власнику майна і бажаючи завдати таку шкоду, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження дерев`яної перегородки бокової стіни зазначеного гаражного приміщення проник до гаражного приміщення ОСОБА_6 , та викрав з гаражного приміщенні телевізор.
Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_4 перекинув телевізор через стіну до свого гаражного приміщення, яке знаходиться поруч, за адресою: АДРЕСА_2 , покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6356 від 27.03.2018 року 300 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що дійсно 10 березня 2018 року о 7 год. відчинив гараж, належний ОСОБА_5 , скориставшись несправністю замка, по АДРЕСА_4 , та викрав велосипед без коліс. Велосипед здав за 80 грн. в пункт прийому металобрухту. Також в період з кінця лютого по 10.03.2018 він таким же чином проник за вказаною адресою шляхом пошкодження перегородки зі свого гаражу в сусідній гараж, належний ОСОБА_6 , відкіля викрав телевізор, перекинув його через стіну до свого гаражного приміщення, де розібрав телевізор та залишив в своєму гаражі. У скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що шкоду потерпілим добровільно відшкодував повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), належного потерпілій ОСОБА_5 , поєднане з проникненням у сховище, також він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), належного ОСОБА_6 , поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, та його вказані дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Офіційного місця роботи не має. Одружений, має двох неповнолітніх дітей, 2003 та 2008 р.р. народження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повне відшкодування шкоди потерпілим.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступень тяжкості кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, розмір заподіяної шкоди, вищенаведені обставини.
Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв своїми діями розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілим матеріальну шкоду у повному обсязі, наявність у нього двох неповнолітніх дітей, враховуючи також позиції потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили про відсутність претензій до ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, тому його слід звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1,п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.3018 на велосипед «Україна» помаранчевого кольору без коліс, належний ОСОБА_5 слід скасувати, та вказаний велосипед повернути потерпілій.

Процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 6356 від 27.03.2018 у розмірі 286 грн. 00 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавленні волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 286 грн. 00 коп. в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 3 квітня 2018 року, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.3018 на велосипед «Україна» помаранчевого кольору без коліс, скасувати, та вказаний велосипед повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1