Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/585/18
1-кс/394/112/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Вільшанського відділу Новоукраїниської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ клопотання старшого слідчого СВ Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Тальнівського району Черкаської області, не одружений, на утриманні дітей немає, не працюючий, українець, громадянин України, не судимий в силу ст. 89 КК України, освіта вища, мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 19.07.2018 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК та ч. 3 ст. 289 України з посиланням на те, що в провадженні слідчого відділення Новоархангельського Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування за №000214, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2018 року.

Одночасно з цим клопотанням було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 20.07.2018 року зазначене клопотання було задоволено. Надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою розгляду клдопотання про обрання запобіжного заходу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим 22.05.2015 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення не став та повторно вступив у злочинну змову з жителем м. Тальне Черкаської області ОСОБА_7 , жителем с. Лоташеве Тальнівського району Черкаської області ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, направлену на незаконне заволодіння спеціалізованим автомобілем-евакуатором МАЗ-437141 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , жителю м. Умань Черкаської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за посередництвом засобів мобільного зв`язку, 18.06.2015 зателефонував до ОСОБА_9 та попрохав приїхати його до Новоархангельського району неподалік с. Кам`янече для того, щоб евакуювати його поламаний автомобіль "Шевроле Лачетті" до м. Києва.

18.06.2015 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 на вказаному вище евакуаторі прибув на ділянку автодороги Тальне-Новоархангельськ, що пролягає в межах Новоархангельського району Кіровоградської області неподалік с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області. У зазначеному місці його чекав ОСОБА_6 , разом з яким вони завантажили автомобіль "Шевроле Лачетті" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 25.02.2006 року Звенигородським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України, належить ОСОБА_10 , на евакуатор.

В свою чергу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановлена слідством особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, одягнули на голови балаклави та підійшли до ОСОБА_9 , який у той час перебував за кермом евакуатора. При цьому погрожуючи предметами схожими на вогнепальну зброю, які ОСОБА_9 сприймав як справжню вогнепальну зброю, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, наказали ОСОБА_9 покинути свій автомобіль. Коли останній під впливом погроз залишив салон належного йому автомобіля, то ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановлена слідством особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи спільно незаконно заволоділи спеціалізованим автомобілем-евакуатором МАЗ 437141 зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_4 , що відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 виданого 13.01.2012 року МРЕВ м. Умань, належить ОСОБА_9 , вартість якого складає 197 780 грн.

В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановлена слідством особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися спеціалізованим автомобілем-евакуатором МАЗ 437141 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 на власний розсуд.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 289 КК України, кваліфікуючи ознаками якого є: повторність, попередня змова групи осіб та погроза застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того 18.06.2015 року близько 16 год. 20 хв., ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, перебував на ділянці автодороги Тальне-Новоархангельськ, що пролягає в межах Новоархангельського району Кіровоградської області неподалік с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області. Під час незаконного заволодіння спеціалізованим автомобілем-евакуатором МАЗ-437141 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , жителю м. Умань Черкаської області, у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановленої слідством особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, з метою попередження викриття їх у вчинені незаконного заволодіння транспортним засобом, виник спільний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановлена слідством особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи спільно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, погрожуючи предметами схожими на вогнепальну зброю, які ОСОБА_9 сприймав як справжню вогнепальну зброю, супроводили його до лісосмуги, розташованої поряд з дорогою, де діючи умисно, та виконуючи умови спільної домовленості, з метою незаконного позбавлення волі, за допомогою липкої стрічки «скотч» зав`язали руки та очі ОСОБА_9 , після чого долаючи його волю помістили на підлогу вантажного відсіку не встановленого слідством автомобіля, завдавши при цьому фізичних страждань. Після цього ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, утримували ОСОБА_9 у вантажному відсіку даного автомобіля приблизно до 23 години 18.06.2015року.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 146 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: попередня змова групи осіб, корисливий мотив, заподіяння фізичних страждань потерпілому та застосування зброї.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 5 років, за місцем постійної реєстрації характеризується позитивно, не працює, не має постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризику передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити клопотання, оскільки вважає, що такий запобіжний захід є найнеобхіднішим для належної поведінки підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити та вказав на те, що оскільки підозрюваний на шлях виправлення не став, може вчинити нові правопорушення, тому йому доцільно обрати запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, так як ризики, зазначені слідчим знайшли своє повне підтвердження, згідно вимог ст. 183 КПК України такий запобіжний захід може бути застосований до підозрюваного.

Підозрюваний з приводу застосування вказаного в клопотання запобіжного заходу пояснив, що не погоджується із клопотанням, так як він не переховувася від слідства, не ухилявся, на судові засідання, які призначалися в інших судах з`являвся разом із захисником, при цьому не заперечував щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту за адресою, де він постійно мешкає, здатний реально виконувати покладені на нього зобов`язання, зазначив, що в д недавно переніс складу операцію, є інвалідом ІІ групи, потребує постійого лікування.

Захисник підозрюваного заперечив щодо клопотання про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, висловив думку щодо можливості застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, його підзахисний взмозі виконувати покладені на нього обов`язки. Зазначив, що ОСОБА_6 не переховувася від слідства, не ухилявся, на судові засідання з`являвся, до нього раніше застосовувався домашній арешт, який він добросовісно виконував, порушень з боку його підзахисного не було.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000214 вбачається, що 18.05.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, першочергова кваліфікація ч. 3 ст. 289 КК України.

05.11.2018 року о 14 годині 10 хвилин підозрюваному були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу - утримання під вартьою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд при розгляді вказаної справи враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі Харченко проти України, згідно з якою розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника.

Європейським судом з прав людини у справах Вемгофф проти Німеччини, Летельєр проти Франції, Смирнова проти Росії визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованим, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Слідчий і прокурор посилаються не те, що у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі вчинить інші кримінальні правопорушення або з метою уникнення відповідальності може перешкодити встановленню істини по кримінальному провадженню, вчиняючи тиск на потерпілого та свідків, переховуватися є лише припущенням, так як недоведена будь-якими доказами (наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності.

Не підтверджено будь-якими доказами ствердження слідчого, прокурора про можливість підозрюваного спробам переховуватись від органів досудового розслідування (придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна тощо).

Також не підтверджено і те, що підозрюваний буде перешкоджати чи перешкоджає кримінальному провадженню (здійснення особою спроби викрадення, знищення фальсифікації речових доказів і документів; погрози, підкупу, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань, вплив на спеціалістів та експертів тощо, підтверджені показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення слідчих (розшукових ) дій тощо. Посилання органу досудового розслідування при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою лише на тяжкість злочину та ймовірне покарання, є недостатнім, про що також неодноразово наголошувалось у ряду рішень Європейського суду.

В інформаційному листі «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»№ 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено про те, що слідчий суддя при вирішенні питань про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу зобов`язаний, в тому числі здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Слідчому судді, суду також необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 01 березня 2007 року;п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 року, в яких зокрема зазначено про те, що ступінь небезпеки переховування не може встановлюватися тільки на підставі суворості можливого вироку, а тяжкість злочину не є самодостатньою підставою для обрання запобіжного заходу.

Разом з цим прокурором при зазначенні наявності ризиків: впливу на свідків, ухилення від суду, не наведені докази, достатні для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що надані в судовому засіданні докази не доводять недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, заявлені ризики, хоча й існують, проте мають незначний ступінь небезпеки та не можуть служити підставою для тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, та перешкоджала кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України в системі запобіжних заходів домашній арешт знаходиться після особистого зобов`язання, особистої поруки та застави і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із перерахованих менш суворих запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який характеризується позитивно, як такий, що не конфліктний, дружелюбний, а також враховую те, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, хворіє, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але є таким, що не судимий в силу ст. 89 КК України, постійно проживає по АДРЕСА_1 в домоволодінні своїх батьків, тобто має постійне місце проживання і до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, майновий стан, місце його фактичного проживання, особу підозрюваного,слідчий суддя вважає за необхідне у клопотанні слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді утримання під вартою відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у видідомашнього арешту в певний час доби.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 193, 194, 196 КПК України, сідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Тальнівського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 45 днів.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- заборонити залишати житло за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання у період з 21.00 до 07.00 години наступної доби.

- не відлучатися із населеного пункту у якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному провадженні ;

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживанням підозрюваного.

Строк дії ухвали визначити до 21 грудня 2018 року включно.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Згідно п.2 ч.1, п.3 ч.2, п.1 ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1