АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю
представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Енергоблокмонтаж», адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж» (): № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), з забороною розпоряджатися цими грошовими коштами, та які в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок, а також з зупиненням видаткових операцій, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення наведено достатньо підстав для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки надані суду матеріали вказують на існування загрози їх приховування, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а самі кошти можливо набуті кримінально-протиправним шляхом.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Енергоблокмонтаж» адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати. Так, апелянт вказує на те, що дане товариство не має ніяких господарських відносин з юридичними особами щодо яких здійснюється кримінальне провадження № 0004331, у зв`язку з чим вважає безпідставними доводи слідчого про те, що грошові кошти, що містяться на арештованому рахунку є предметом злочинної діяльності, або набуті кримінально-протиправним шляхом. Крім того, апелянт звертає увагу суду на ті обставини, що жодній посадовій особі або працівнику ТОВ «Енергоблокмонтаж» про підозру не повідомлено та причетності даного товариства до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, не доведено. Таким чином, згідно доводів апеляційної скарги, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно ТОВ «Енергоблокмонтаж».

Також, представник зазначає про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення представників ТОВ «Енергоблокмонтаж», а про існування постановленого судом рішення останнім стало відомо 31 травня 2018 року.
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення особи яка подала апеляційну скаргу, відомості про направлення йому копії постановленого судом рішення в матеріалах судового провадження відсутні, а оприлюднене воно було 29 травня 2018 року, колегія суддів, приймає до уваги доводи апелянта з приводу того, що про існування судового рішення останній дізнався 31 травня 2018 року та погоджується з його посиланнями на своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Також, колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали, вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону. При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності даних, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з клопотання слідчого, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004331 від 02 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Згідно доводів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що Головним управлінням, у встановленому законом порядку, отримано інформацію щодо запровадження протиправної схеми з використанням реквізитів наступних підприємств: ТОВ «Прайвет Стиль», ТОВ «Інформ Адванс», ТОВ «Стейт Актив ЛТД», ТОВ «Більбао Стайл», ТОВ «Акіла», ТОВ «Бастіон Сіті».
Встановлено, що вище вказані підприємства за юридичними адресами не знаходяться, мають ознаки фіктивності або обсяги операцій, які відображені у податковій звітності штучно завищені, що призводить до безпідставного формування податкового кредиту підприємствами контрагентами зазначених СПД.
Відомо, що громадяни, які зазначені засновниками та директорами даних підприємств, не здійснюють керівництво цими підприємствами, від себе особисто чи від імені підприємств зареєстрованих на їх імена договорів, контрактів, угод з будь-якими іншими підприємствами не укладали, податкові, видаткові накладні, акти прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей, акти виконаних робіт, рахунки фактури, які підтверджують взаємовідносини з будь-якими іншими підприємствами, не підписували та нікого не уповноважували на вчинення таких дій. Статутний фонд зазначеного підприємства з ознаками фіктивності не формували, наміру займатися підприємницькою діяльністю з метою отримання прибутку вони не мали.
Враховуючи викладене, згідно доводів сторони обвинувачення, посадові особи з початку 2016 року, здійснюючи фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ «Прайвет Стиль», ТОВ «Інформ Адванс», ТОВ «Стейт Актив ЛТД», ТОВ «Більбао Стайл», ТОВ «Акіла», ТОВ «Бастіон Сіті», накопичували грошові кошти на рахунках вказаних підприємств з ознаками фіктивності та в подальшому легалізували незаконно отримані кошти шляхом здійснення фінансово-господарських операцій, що дало змогу підприємствам-вигодонабувачам мінімізувати свої податкові надходження.
В рамках вказаного кримінального провадження слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна ТОВ «Енергоблокмонтаж», а саме на його грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, з метою збереження речових доказів. В обґрунтування своїх вимог слідчий зазначив, що банківські рахунки цього товариства використовувалися для вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004331, зберегли на собі сліди злочину, а грошові кошти на них набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчий суддя частково задовольнив подане клопотання та наклав арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж» (): № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), пославшись на наявність підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.
Проте, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Проте, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Зокрема, в доданих до клопотання матеріалах не міститься жодних відомостей про те, що грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж» (): № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), набуті даним підприємством в результаті вчинення протиправних дій, а також ці матеріали не містять відомостей, які б давали аналітичну прив`язку діяльності цього товариства до кримінального провадження № 0004331.
Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством та приватним нотаріусом, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.

Проте, ні з доводів клопотання слідчого, ні з доданих до нього матеріалів, не вбачається, яке відношення ТОВ «Енергоблокмонтаж» має до кримінального провадження № 0004331. Не надано жодних відомостей про наявність господарських відносить цього товариства з ТОВ «Прайвет Стиль», ТОВ «Інформ Адванс», ТОВ «Стейт Актив ЛТД», ТОВ «Більбао Стайл», ТОВ «Акіла», ТОВ «Бастіон Сіті». Жодній його посадовій особі про підозру не повідомлено.

Що стосується постанови слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 від 31 березня 2018 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004331, то слід зазначити, що ні в її мотивувальній, ні в резолютивній частинах не зазначено, які саме банківські рахунки ТОВ «Енергоблокмонтаж» є речовими доказами, а лише перераховано назви банківських установ де їх відкрито.

Таким чином, колегія суддів вважає недоведеними висновки слідчого з приводу того, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж», відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано даних, які б давали підстави вважати, що це майно є об`єктом кримінального правопорушення, набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні слідчий, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Енергоблокмонтаж», слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Енергоблокмонтаж» адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж» (): № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), з забороною розпоряджатися цими грошовими коштами, та які в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок, а також з зупиненням видаткових операцій, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Енергоблокмонтаж» (): № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023), відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3122/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1