Справа №295/5030/18
24.04.2018 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
Слідчий звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно автомобіль марки «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .
В клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6
20.04.2018 року під час проведення невідкладного обшуку за адресою: м. Житомир, вул. Каховська, 38, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Фольцваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .
Посилаючись на необхідність збереження речових доказів, з метою забезпечення цивільного позову, слідчий просить задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий в клопотанні не зазначає, чи є майно, відносно якого заявлене клопотання про арешт, знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберіг на собі сліди правопорушення, чи може в будь-який спосіб доводити обставини, підтвердження яких є необхідним у кримінальному провадженні.
За положеннями п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відомостей на виконання вимог даної норми слідчим не надано.
Згідно ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя повертає клопотання про накладення арешту на майно.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-174 КПК України, суд
Клопотання про накладення арешту на майно повернути, встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Слідчий суддя: ОСОБА_1