АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №627/632/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790//86/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
-потерпілої ОСОБА_9 ,
-представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/790/86/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 28 листопада 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Як установив суд, 19 жовтня 2014 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel-Yectra», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 рухався по автошляху «Суми-Полтава-Краснокутськ-Богодухів» зі сторони смт.Краснокутськ в напрямку м.Богодухів, зі швидкістю 85 км/год..
Під час руху по вказаному автошляху, в районі 37 км + 600 м, ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п. 12.1, 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України згідно з якими:
- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
- п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;
- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та, при роз`їзді з зустрічним автомобілем, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив наїзд на перешкоду - дерево, з послідуючим перекиданням автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_12 загинув на місці, причиною його смерті, згідно висновку судово-медичної експертизи № 257-БГт/14 від 17.11.2014 року, стала закрита черепно-мозкова травма. Пасажир автомобіля ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 333-ОКБ/14 від 13.11.2014 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту тупу травму живота у вигляді розриву серповидної зв`язки печінки, виливу крові в черевну порожнину.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , яке знаходиться в причинному зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, виявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку у вигляді темного часу доби і умов недостатньої видимості, рухався з небезпечною швидкістю та, при роз`їзді з зустрічним автомобілем, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, де не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля і допустив наїзд на перешкоду - дерево, з подальшим перекиданням автомобіля, що спричинило тяжкі наслідки.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд не прийняв до уваги, що видимість дороги в умовах ДТП - 17 метрів, яку зазначив слідчий, не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_14 показали, що видимість дороги в ближньому світлі фар була не менше 51 метрів. Тому, на думку захисника, висновки автотехнічних експертиз №969/14 від 11.03.2015 року та №305 від 23.04.2015 року є хибними, оскільки в їх основу покладені помилкові дані щодо видимості дороги 17 метрів. Наголосив, що відповідно до висновків експертизи №397/16 від 30.05.2016 року при видимості дороги 51 метр, швидкість руху автомобіля, яка дорівнювала 85-90 км/год. є допустимою в даних дорожніх умовах. Указав, що відповідно до розрахунків судової автотехнічної експертизи №305 від 23.04.2015 року обвинувачений не мав можливості уникнути зіткнення з раптово виникненою перешкодою, оскільки величина зупинного шляху автомобіля, при швидкості 85-90км/год., становить 79,3- 87,6м., що більше ніж відстань на якій ОСОБА_8 об`єктивно мав можливість виявити перешкоду на своєму шляху. Таким чином, суд необґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого порушення п.п.12.1, 12.2, 12.3 ПДР України. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Так, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.10.2014 року, схемою та фототаблицею до нього, на місці ДТП - 37 км + 600 м автошляху «Суми-Полтава-Краснокутськ-Богодухів» виявлено деформований, внаслідок зіткнення з перепоною, автомобіль «Opel-Vectra» та тіло ОСОБА_12 .

Допитана у судовому засіданні у якості свідка слідчий ВР ДТП СУ ОСОБА_15 показала, що 19.10.2014 року, прибувши в складі групи на місце ДТП на автодорогу Суми-Полтава- КраснокутськБогодухів 37 км+600 м. вона провела огляд місця ДТП, про що складено протокол, схема та фототаблиця. Зі слів водія ОСОБА_8 назустріч йому їхав автомобіль і щоб уникнути зіткнення, він здійснив маневр вправо, автомобіль наїхав на дерево та перевернувся. На місці ДТП автомобіль знаходився на узбіччі труп загиблого, якого оглянув судово-медичний експерт.

Показання свідка ОСОБА_16 підтвердили у суді свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які приймали участь в огляді місця ДТП в якості понятих.

Згідно висновку судово-медичного експерта №48-ККт/14 від 04.11.2014 року на трупі ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження обличчя, голови у вигляді відкритої черепно-мозкової травма з численними саднами шкіри обличчя та голови, переломи кісток черепа та кісток обличчя, крововиливи під м`які мозкові оболонки, забій - розчавлення речовини мозку, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження; кінцівок у вигляді садна по тильній поверхні правої кисті, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Виявлені на трупі ОСОБА_12 ушкодження виникли від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів в ході ДТП, в період часу та за обставин вказаних в постанові 19.10.2014 року. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок відкритої черпно-мозкової травми у вигляді численних саден шкіри обличчя, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою у вигляді розчавлення речовини мозку.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №333-ОКБ/14 від 13.11.2014 року у потерпілого ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забито-рваної рани правої вушної раковини, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження; травми правого стегна у вигляді крововиливу у м`які тканини в середній третині та садна на розгинальній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; садна на шиї та кінцівках, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; закритої тупої травми живота у вигляді розриву серповидної зв`язки печінки, виливу крові в черевну порожнину, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження;
Вищевказані ушкодження у своїй сукупності могли бути отримані в результаті ДТП, коли постраждалий знаходився в салоні автомобіля.

З висновку експерта №334-ОКБ/14 від 13.11.2014 року слідує, що у ОСОБА_8 ,1989 р.н., були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рана правої скроневої області, садна на тулубі, садна на кінцівках, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Доводи захисника про хибність зазанчених у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 18 грудня 2014 року вихідних даних, а саме видимості дороги для автомобіля «Опель» 17 метрів, а також не врахування судом показань свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що видимість дороги складала 51 метр, є необґрунтованими.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що викладені у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 18 грудня 2014 року вихідні дані були отриманні при проведенні слідчого експерименту і зафіксовані у відповідному протоколі від 09 грудня 2014 року, згідно яких видимість дороги для автомобіля «Опель» складала 17 метрів. Зазначена слідча дія проводилася за участю потерпілого ОСОБА_19 , експерта- автотехніка та понятих, в ході якої ОСОБА_8 самостійно розказав та показав усі обставини дорожньо-транспортної пригоди. Заперечень, доповнень чи зауважень щодо встановлених та викладених у протоколі даних, від учасників цієї слідчої дії не надійшло.

За показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , 19 жовтня 2014 року, близько першої години, він разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_21 їхали в с. Козіївка на автомобілі зі швидкістю 80-90 км/год., яким керував його брат - ОСОБА_22 . Проїжджаючи «Холодний яр», він бачив як їм на зустріч рухався автомобіль з ближнім світлом фар приблизно зі швидкістю 80 км /год., який виїхав на зустрічну смугу руху. Щоб уникнути зіткнення ОСОБА_22 , прийняв вправо та з`їхав з автодороги. Після чого він відчув удар, автомобіль перевернувся.

Зазначені показання свідка ОСОБА_19 не суперечать показанням, наданим ним в ході проведення за його участі слідчого експерименту від 09 грудня 2014 року.

Тому підстав сумніватися у достовірності даних протоколу слідчого експерименту від 09 грудня 2014 року, у тому числі в частині отриманих даних щодо видимості для автомобіля «Опель» дороги 17 метрів, у колегії суддів немає.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №1209/14 від 23.01.2015 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця контакту з деревом з моменту роз`їзду з зустрічним автомобілем ВАЗ, рухаючись на даній ділянці дороги з допустимою за умовами видимості дороги швидкістю руху.

Згідно висновку судовоавтотехнічної експертизи №305/15 від 23.04.2015 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель» ОСОБА_8 з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти виникненню ДТП шляхом виконання ним вимог вище вказаних пунктів ПДР України, та в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.2 та 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №969/14 від 11.03.2015 року, несправності робочої гальмівної системи у вигляді деформації гальмівної педалі та затискання її деформованими елементами кузова, виникли в результаті ДТП. Несправності рульового керування у вигляді деформації рульового колеса та рульової колонки виникли в результаті ДТП.

Таким чином, дослідивши та давши оцінку всім зібраним у справі доказам, які безперечно викривають обвинуваченого у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені цього злочину і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.286 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в скарзі захисника, підстав не має.

Таким чином підстави для скасування чи зміни вироку суду - відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 28 листопада 2016 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: