Справа №504/3049/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, в якому остання просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску, з позбавленням власника або третіх осіб права користуватися, ремонтувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом; залишити вказаний транспортний засіб на відповідальному зберіганні на охоронюваній стоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що згідно клопотання 28.08.2018р. приблизно о 16 годині 40 хвилин на 38 кілометрі 400 метрів автодороги «Одеса - Южне» в межах Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області навпроти контейнерного терміналу, що належить ТОВ «ТІС» відбулось зіткнення транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску, під керуванням водія ОСОБА_6 з транспортним засобом мотоциклом марки «Honda» моделі «CBR 600 F», червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , державні номерні знаки НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому внутрішньо суглобної мищелки лівого коліна.

За даним фактом 28.08.2018р. слідчим відділенням Лиманського ВП ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження № 0001338 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час проведення огляду на транспортному засобі марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску, виявлені сліди механічного пошкодження, які могли бути утворені в результаті зіткнення вказаного транспортного засобу із мотоциклом марки «Honda» моделі «CBR 600 F», червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , державні номерні знаки НОМЕР_3 .

Разом з цим, в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску вилучено та поміщено на зберігання на охоронюваній стоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні прокурори Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтримали заявлене клопотання та просили слідчого суддю його задовольнити.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджується відповідною довідкою секретаря судових засідань, однак надав телефонограму про розгляд справи за його відсутності, проти накладення арешту на зазначений транспортний засіб не заперечує.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора та володільця майна, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно допускається з метою збереження речових доказів, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, що зазначені в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно постанови від 29.08.2018р. вказаний транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску визнано речовим доказом.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні прокурором доведена необхідність арешту вказаного майна, незастосування якого дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

Щодо вимог клопотання відносно залишення вказаного транспортного засобу на відповідальному зберіганні на охоронюваній стоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає, що питання про долю речових доказів під час досудового розслідування вирішується безпосередньо слідчим, що також підтверджується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125, слідчий суддя в переліку суб`єктів у даній Інструкції не вказаний. На підставі цього, в задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Carina ІІ» державні номерні знаки НОМЕР_1 , 1989 року випуску.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до остаточного рішення по кримінальному провадженню.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1