Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 1-55/2001
номер провадження 1-в/695/47/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2018 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
представника заявника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша матеріали клопотання ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та зняття арешту, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від призначеного судом додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та зняття арешту.
Своє клопотання ОСОБА_4 мотивував тим, що він був засуджений до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна за вчинення тяжкого злочину. Враховуючи додаткове покарання, яке йому обрав суд, на майно ОСОБА_4 було накладено арешт, серед якого 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 .
Додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до даного часу не виконане, так як 1/4 частини квартири зареєстрована на ім`я заявника і її не вилучено у власність держави, строк давності виконання конфіскації закінчився, а тому ОСОБА_4 повинен бути звільнений від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Також просив суд скасувати арешт на квартиру, який був накладений постановою Придніпровського відділу ДВС від 07.08.2003 року.
У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заяву про звільнення від відбування додаткового покращання та зняття арешту з нерухомого майна підтримали повністю та просили суд її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та вважала, що наявні всі підстави для її задоволення.
Дослідивши клопотання ОСОБА_4 та докази, на які він посилається, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком апеляційного суду Черкаської області від 28.12.2001 року ОСОБА_4 був засуджений за ст. 69 КК України в редакції 1960 року та ст., ст. 187 ч. 4, 14-187 ч. 4 КК України в редакції 2001 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного Суду України від 28.05.2002 року вирок суду в частині конфіскації майна не змінено.
Вирок суду набув законної сили 28.05.2002 року.
На підставі вказаного вироку суду постановою Придніпровського відділу ДВС від 07.08.2003 року накладено арешт на належну ОСОБА_4 на праві власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .
Основне покарання по вказаному вироку суду ОСОБА_6 відбув, однак вирок в частині конфіскації майна засудженого виконано не було по незалежних від нього обставинах, що на даний час порушує його права на вільне володіння та розпорядження належною йому часткою квартири.
Так згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №106785277 від 08.12.2017 року, на підставі постанови ДВС придніпровського району, м. Черкаси, вх. 1423 від 18.08.2003 року накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , серед якого 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 .
Як вбачається із листа Центрального відділу ДВС міста Черкаси від 01.12.2017 року №15004/14136/38332, перевіркою встановлено, що згідно п. 9.9, п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження, які завершені до 2013 року , станом на 01.12.2017 року знищені. У зв`язку з чим у посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відсутня можливість для зняття арешту з майна ОСОБА_4 ..
Крім того із листа Центрального відділу ДВС міста Черкаси від 12.06.2018 року №6755/15.1-36/21574 вбачається, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено станом на 12.06.2018 року виконавчі провадження про конфіскацію майна ОСОБА_4 не перебували на виконанні.
Суд також бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Згідно з ч. 2 ст. 80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином судом встановлено, що з моменту набрання вироком суду законної сили пройшло більше десяти років, перебіг давності не переривався, а додаткове покарання у виді конфіскації майна не виконувалося із незалежних від ОСОБА_4 причин.
Отже стосовно призначеного ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна сплинув визначений у Кримінальному кодексі України строк давності виконання вироку суду, що у свою чергу є підставою для звільнення останнього від відбування покарання.
У відповідності до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
ОСОБА_4 відбув призначене основне покарання, а тому за вказаних вище підстав, арешт накладений постановою Придніпровського відділу ДВС від 07.08.2003 року підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 80 КК україни, п. 9 Роздіду ХІ Перехідних положень КПК України , ст. 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та зняття арешту задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому на праві власності майна у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку апеляційного суду Черкаської області від 28.12.2001 року.
Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений постановою Придніпровського відділу ДВС від 07.08.2003 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб.

Суддя : ОСОБА_1