Справа № 489/2403/18
№ 1-кс/489/801/2018 р.
У Х В А Л А
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-фаховою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він діючи спільно з ОСОБА_6 та невстановленою особою на початку листопада 2016 року з метою незаконного придбання права власності на квартиру АДРЕСА_2 оціночною вартістю 607 360 грн., належною ОСОБА_7 , підробили договір купівлі-продажу № 625 від 15.04.2002 р., та 02.11.2016 р., використовуючи вказаний підроблений договір, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2003 р. про визнання договору купівлі-продажу чинним, шляхом надання їх державному реєстратору Миколаївської дирекції державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", зареєстрували право власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 , і 10.11.2016 р. використовуючи підроблені документи розпорядилися нерухомим майном, уклавши договір-купівлі продажу з ОСОБА_8 в м. Миколаєві, після чого 30.11.2016 р., надавши нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 договір купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 10.11.2016 р. та використавши підроблений лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР № 02.11.01.08/627/16 від 28.11.2016 із недостовірними відомостями про відсутність зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_2 , уклали договір купівлі-продажу № 1311 між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , розпорядившись зазначеною квартирою та заволодівши грошовими коштами в сумі 13 000 доларів США, наданими ОСОБА_10 в якості сплати за купівлю квартири.

26.04.2018 р., ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.3, 358 ч.4 КК України.
Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків, знищення, сховання речей, які які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Допитавши підозрюваного, дослідивши надані прокурором матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, що підтверджується показами самого підозрюваного, свідка ОСОБА_11 про участь підозрюваного у продажу квартири належної ОСОБА_7 з використанням відповідних документів, за відсутності підстав для переходу права власності на вказану квартиру до будь-яких сторонніх осіб, свідка ОСОБА_12 про реєстрацію права власності на вказане житло, шляхом надання документів, що згідно показів ОСОБА_7 , повідомлення Ленінського районного суду м. Миколаєва, є підробними, свідка ОСОБА_10 про участь ОСОБА_4 у продажу йому цієї квартири.

Також, вважаю доведеними обставини існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу, а саме незаконного впливу на свідків, знищення, сховання речей, які які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого, приймав активну участь у набутті права власності на квартиру потерпілого шляхом надання підроблених документів, з використанням при цьому сторонніх осіб зокрема ОСОБА_6 і ОСОБА_11 для укладення цивільно-правових угод, щодо цієї квартири, що з урахуванням заперечення підозрюваного таких обставин в судовому засіданні, дає достатні підстави вважати, про існування цих ризиків з метою приховування підозрюваним обставин кримінального правопорушення.

Вважаючи встановленими обставини існування вказаних ризиків, які дають достатні підстави для застосування запобіжного заходу, вважаю недоведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, оскільки прокурором не надано будь-яких переконливих доказів існування цього ризиків, що також спростовується відомостями про наявність у підозрюваного постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, обставинами з`явлення його за викликом до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та у разі недоведення цих обставин відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, наявність ризиків, що є підставою для застосування запобіжного заходу, треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, та тримання під вартою не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі, на що неодноразово вказано у рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, відповідно до вимог ст.9 КПК України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р.

При цьому, прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного та він не вважав необхідним застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки доведені ризики, з урахуванням часу, що сплив з моменту вчинення злочину, не є настільки суттєвими, що потребують застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, відповідно до вимог ст.178 КПК України, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, соціальних зв`язків, що дає підстави для застосування до нього менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.193, 196, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, на строк 2 місяці, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора.

Покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати до слідчого один раз на тиждень;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_6 і ОСОБА_11 ,

у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк закінчення дії ухвали - 31.07.2018 р.

Ухвалу направити на виконання до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, для постановки підозрюваного на облік, про що негайно повідомити суд.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: