Справа № 737/68/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/497/2018
Категорія - ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000007 від 05 січня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області віл 28 лютого 2018 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, проживаючої по АДРЕСА_1 , яка 25 вересня 2017 року була засуджена Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджена за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2017 року у виді 132 годин громадських робіт та за сукупністю вироків остаточно призначене покарання у виді 2 (двох) місяців 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.

Як установив суд, ОСОБА_8 будучи засудженою 25 вересня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт та попередженою 05.12.2017 року та 03.01.2018 року про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно на порушення вимог ст. 37 КВК України, у листопаді 2017 року не виходила на громадські роботи більше двох разів без поважних причин. Згідно графіку за листопад 2017 року повинна була відпрацювати 80 годин, але без поважних причин не відпрацювала 24 години призначеного покарання.

У грудні 2017 року ОСОБА_8 не виходила на громадські роботи більше двох разів без поважних причин. Згідно графіку за грудень 2017 року повинна була відпрацювати 80 годин але без поважних причин не відпрацювала 36 годин призначеного покарання.

Всього, станом на 04.01. 2018 року з призначених вироком суду 240 годин громадських робіт, ОСОБА_8 не відпрацювала 132 години громадських робіт без поважних причин, чим ухилилась від відбуття покарання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суб`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України є прямий умисел та спеціальна мета, що направлені на ухилення від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_8 пояснювала, що у листопаді 2017 року не виконувала вирок суду з поважних причин, бо сильно хворіла, однак до лікаря не зверталась, не змогла пояснити чи були поважні причини не виходити на роботу у грудні 2017 року, вказуючи на те, що могла не виходити через те, що пила горілку, а в січні і лютому 2018 року не відпрацьовувала громадські роботи з різних причин.

За таких пояснень обвинуваченої, суд був зобов`язаний дослідити усі докази, якими обґрунтовується обвинувачення і не обмежуватись розглядом кримінальної справи в скороченому порядку. Питання поважності причин не виконання вироку залишилось не з`ясованим, як і наявність прямого умислу в діях обвинуваченої, що свідчить про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кримінально-процесуального Кодексу України, які перешкоджали чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як убачається з журналу та звукозапису судового засідання, розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України був запропонований прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , апелянтом по справі.

Обвинувачена ОСОБА_8 під час судового засідання визнала свою винуватість повністю та погодилась із тими обставинами, які викладені були прокурором в обвинувальному акті. Прокурор ОСОБА_7 був присутнім під час надання пояснень обвинуваченою, проте клопотання про перехід до повного дослідження доказів по справі не заявляв.

Виклад судом у вироку показань обвинуваченої в яких вона зазначала, що у листопаді 2017 року не виходила на роботу через хворобу, на підтвердження якої у неї відсутні будь-які документи, не є підставою для сумнівів у правильності висновків суду про винуватість ОСОБА_8 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт.

Склад злочину, передбаченого ст. 389 КК України, є формальним і його об`єктивна сторона полягає в ухиленні від покарання, яке проявляється у виді невиконання обов`язку щодо відбування покарання, вчинене особою, засудженою до цього покарання вироком суду, який набрав законної сили.

Вирок суду від 25.09. 2017 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 26. 10. 2017 року. Її двічі 05 грудня 2017 року та 3 січня 2018 року попереджали письмо про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, неявку для відбування громадських робіт, проте засуджена покарання повністю не відбула, не відпрацювала 132 години громадських робіт. Ухилення від виконання громадських робіт є триваючим злочином.

Пояснення обвинуваченої, що вона не виходила працювати у листопаді 2017 року через хворобу, без наявності документів про звернення до лікаря чи перебування на лікуванні у медичному закладі є способом ухилення від покарання, у виді громадських робіт та свідчить про наявність прямого умислу та спеціальну мету-ухилення від відбування покарання.

Отже, прокурором в апеляційній скарзі не наведено жодного доводу на підтвердження того, що судом допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити ухвалити законний та обґрунтований обвинувальний вирок та тягнуть безумовне скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

Не оспорюючи фактичні обставини, встановлені судом, кваліфікацію злочину та міру покарання, прокурор просить призначити повторний судовий розгляд в суді першої інстанції, що не передбачено кримінально-процесуальним законом.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11