Провадження № 1-кп/643/740/18
Справа № 643/2216/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000730 від 08.02.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.02.2018 близько 19.24 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в супермаркеті «АТБ», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 107, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли в результаті словесної сварки із ОСОБА_4 , який стояв в черзі на касі вказаного супермаркету та не пропустив ОСОБА_5 без черги, зробивши йому зауваження та потягши останнього за куртку назад. Однак ОСОБА_5 , будучи невдоволеним поведінкою ОСОБА_6 ,маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари скляною пляшкою горілки, яку тримав у правій руці, в область голови ОСОБА_4 , в результаті чого ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 549-С/18 від 19.02.2018 були спричинена забійна рана на голові, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 07.02.2018, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою, та перебування в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, обвинувачений у суді приніс вибачення потерпілому ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 у суді підтримав покази обвинуваченого, зазначивши, що цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 у нього наміру пред`являти не має.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 07.02.2018, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та фактичне місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставина, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.125КК України у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: диск з відеозаписом, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1