Справа № 760/9233/18
Провадження 1-кс/760/5241/18
УХВАЛА
04 квітня 2018 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у відмові в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Свої вимоги адвокат мотивував наступним.
Наполягав, що постанова детектива НАБУ ОСОБА_4 є необґрунтованою, оскільки основана не на фактичних обставинах та нормах чинного законодавства, і свідчить про фактичну відсутність зацікавленості з боку детектива в здійсненні повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи викладені в скарзі підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Детектив ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та наполягав на обґрунтованості прийнятого детективом рішення, враховуючи наявні в органу досудового розслідування матеріали та відсутності підстав для задоволеного заявленого потерпілим клопотання з огляду на недоведеність стороною безпосередньої проінформованості особи, допит якої просили здійснити останні з фактичними обставинами справи, які мають значення в рамках розслідуваного кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України)
Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до положень ст..220 КПК України сторона захисту як сторона кримінального провадження має право звертатися до органу досудового розслідування, який здійснює розслідування кримінального провадження з клопотаннями про виконання будь-яких процесуальних дій.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що сторона захисту наділена правом ініціювання перед стороною обвинувачення питань щодо проведення ряду слідчих (розшукових) дій з метою збирання доказів своєї позиції в рамках певного кримінального провадження та пред`явленого обвинувачення.
Разом з тим, ч.2 ст.91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , як необгрунтованої.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 40, 91-94, 101, 242-244, 309, 376, 395 КПК, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя ОСОБА_1