Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/30/16-к
Провадження № 1-кп/280/11/18
ВИРОК
Іменем України

05 червня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 12.01.2016 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Брусилів Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, раніше судимої Брусилівським районним судом 07.10.2015 за ч. 1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючу, одружену, депутатом та інвалідом не є, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 07.10.2015 Брусилівським районним судом Житомирської області визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт. Відповідно до копії вироку Брусилівського районного суду Житомирської області та розпорядження від 09.11.2015 ОСОБА_6 прийнято Брусилівським РС КВІ на облік як засуджену до покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_6 08.12.2015 у приміщенні Брусилівського РС КВІ, будучи ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт під підпис та попереджена про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання, особисто отримала направлення до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області з метою відбуття покарання у виді 60 годин громадських робіт. Згідно розпорядження 08.12.2015 Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області №36 від 08.12.2015 була прийнята для відбування покарання, призначеного судом, пройшовши інструктаж з техніки безпеки та згідно складеного графіку повинна була приступити до роботи з 09.12.2015, починаючи з 09.12.2015 по 21.01.2016 ОСОБА_6 без поважних причин, ігноруючи обов`язки, пов`язані з відбуттям призначеного покарання, не з`явилася до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, де повинна була відбути 60 годин громадських робіт та не відбула жодної години громадських робіт, з призначених 60 годин громадських робіт, чим умисно порушила порядок та умови відбуття вказаного покарання, тим самим ухилилася від відбуття громадських робіт.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні винною себе визнала у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаялася, пояснила, що визнає всі обставини так, як вони встановлені в обвинувальному акті, ознайомлена з порядком відбування громадських робіт, місце відбування їй було відоме, не бажала відбувати покарання.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченої та вивченням даних про її особу.

Суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді 60 годин громадських робіт, призначеного вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 07.10.2015.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Суд у відповідності до вимог ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій щире каяття. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 67 КК України відсутні обставини, які можуть бути визнані як такі, що обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд вважає за необхідне врахувати суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу винної остання одружена, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима Брусилівським районним судом 07.10.2015 за ч. 1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт, не працює.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт.

Положеннями ч. 3 ст. 60 КК України визначено, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Згідно норм ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому наразі виповнилося чотири роки, отже жодне з покарань, передбачених санкцією частини 2 статті 389 КК України не може бути призначене обвинуваченій ОСОБА_6 , а тому останню слід звільнити від призначення покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 389 КК України, ст.ст. 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і звільнити останню від призначення покарання за цей злочин, в зв`язку з неможливістю призначення жодного з покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а особам, які не були присутні в судовому засідання направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1