№ 243/3534/18
Кримінальне провадження № 1-кс/243/848/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2018 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000198 від 17 листопада 2017 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області подано клопотання арешт майна у кримінальному провадженні № 0000198 від 17 листопада 2017 року.

Слідчий СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області обґрунтував свої вимоги тим, що зібраними доказами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 17.11.2017, підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому, що вона скоїла кримінальне правопорушення,передбачене ч. 3 ст. 2062 КК України, а саме протиправне заволодіння часткою учасника підприємства, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчинене службовою особою з використанням службового становища, вчинене при наступних обставинах: досудовим розслідування встановлено, що у вересні 2013 року, більш точний час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою отримання прибутку, вирішили створити туристичну фірму, у зв`язку з чим, 01.10.2013 здійснили державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур». Розмір статутного капіталу вказаного Товариства склав 2000 грн, який ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сформовано у рівних частках, а саме: ОСОБА_8 1000 грн та ОСОБА_9 1000 грн, про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 004801 від 01.10.2013. Директором вказаного Товариства призначено ОСОБА_6 на підставі протоколу загальних зборів участників №1 від 27.09.2013 року.

В липні 2014 року перебуваючи у м. Краматорсьу, більш точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння 50 відсотків частки ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур».

Реалізацію даного злочинного умислу, ОСОБА_6 розбито на два етапи:

перший етап зміна, без відома ОСОБА_8 , складу учасників Товариства, а саме вихід ОСОБА_9 та включення до складу співзасновників ОСОБА_6 ;

другий етап вихід зі складу учасників Товариства ОСОБА_8 , без відома останньої, та збільшення частки в статутному капіталі Товариства ОСОБА_6 з 50 відсотків до 100 відсотків, за рахунок частки ОСОБА_8 ;

Будучи службовою особою, а саме директором ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», реалізуючи перший етап свого злочинного умислу, наприкінці липня 2014 року, більш точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_6 , без відома співзасновника власника 50 відсотків статутного капіталу ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, будучи в силу займаної посади особою уповноваженою на проведення загальних зборів учасників Товариства, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 не обізнана про факт та суть вчинюваних нею дій, виготовила підроблені документи, які необхідні для проведення державної реєстрації змін до відомостей ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», що передбачено п. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань», зокрема, протокол № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» від 31.07.2014, де в графі «Секретар» від імені ОСОБА_8 внесено її підпис без відома останньої.

Продовжуючи свої злочинні дії, 06.08.2014 року, діючи від імені та в інтересах ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», будучи відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань» в силу займаної посади особою уповноваженою на подачу документів для проведення реєстраційних дій ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, яке розташоване за адресою: м. Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 8, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння часткою ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», звернулась до державного реєстратора ОСОБА_10 , надавши їй завідомо підроблений протокол № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» від 31.07.2014, з метою проведення державної реєстрації змін до відомостей складу учасників вказаного Товариства, а саме, вихід зі складу учасників ОСОБА_9 та включення до складу нового учасника - ОСОБА_6 , про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 004801 від 06.08.2014. Після проведення вказаних змін, статутний капітал ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» у розмірі 2000 грн у рівних частках розподілився між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1000 грн відповідно, а статус займаної посади ОСОБА_6 змінився з директора на генерального директора ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур».

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел в рамках другого етапу наведеного плану будучи службовою особою, генеральним директором призначеним на підставі протоколу загальних зборів ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» № 3 від 31.07.2014 року, на початку січня 2015 року, більш точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим, використовуючи своє службове становище, будучи в силу займаної посади особою уповноваженою на проведення загальних зборів учасників Товариства, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , як співзасновник та власник 50 відсотків статутного капіталу, не обізнана про факт та суть вчинюваних нею дій, виготовила підроблені документи, які необхідні для проведення державної реєстрації змін до відомостей ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», що передбачено п. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань», зокрема, протокол № 5 Загальних зборів учасників ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» від 10.01.2015 та заяву від 10.01.2015 від імені ОСОБА_8 про вихід останньої зі складу учасників вказаного Товариства для подальшої їх передачі державному реєстратору.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 ніколи не писала заяву про вихід зі складу учасників Товариства та, відповідно, Загальні збори учасників Товариства 10.01.2015 не проводилися, діючи від імені та в інтересах ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», будучи відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань» в силу займаної посади особою уповноваженою на подачу документів для проведення реєстраційних дій, 13.01.2015 ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, яке розташоване за адресою: Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 8, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння часткою ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур», звернулась до державного реєстратора ОСОБА_10 , надавши їй завідомо підроблений протокол № 5 Загальних зборів учасників ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» від 10.01.2015 та заяву від 10.01.2015 від імені ОСОБА_8 про вихід останньої зі складу учасників вказаного Товариства, з метою проведення державної реєстрації змін до відомостей ТОВ «Ле Гранд Делюкс Тур» в частині зміни складу учасників вказаного Товариства, а саме, вихід зі складу учасників Товариства ОСОБА_8 та збільшення частки в статутному капіталі іншого учасника Товариства ОСОБА_6 з 50 відсотків (1000 грн) до 100 відсотків (2000 грн), про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 004801 від 13.01.2015.

Таким чином, умисні дії, ОСОБА_6 містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, яке полягає у протиправному заволодінні часткою учасника підприємства, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчинене службовою особою з використанням службового становища.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , вищевказаним кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди на загальну суму 50 тис. доларів США.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Олександрія Кіровоградської області, українка, громадянка України, працює генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю «Ле Гранд Делюкс Тур», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима.

25.04.2018 складено та вручено ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваній ОСОБА_6 на праві приватної власності (частка власності 1/3) належить приміщення офісу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, згідно листа ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області №31/5-1443-1323 від 03.05.2018 за ОСОБА_6 зареєстрований автомобіль марки BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016.

З огляду на викладене просить суд накласти арешт на майно яке належить ОСОБА_6 , а саме на 1/3 частки офісу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та на автомобіль марки BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016.

У судовому засіданні слідчий заявлені ним вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заявлене слідчим клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні слідчий заявлені ним вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заявлене слідчим клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Треті особи у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Судом встановлено, що СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000198 від 17 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

25.04.2018 складено та вручено ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Слідчий звертаючись із клопотанням до суду просить накласти арешт на майно яке належить підозрюваній ОСОБА_6 , а саме : 1/3 частки офісу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та на автомобіль марки BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016.

В обґрунтування вказаних вимог слідчий надав суду довідку з ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області №31/5-1443-1323 від 03.05.2018 за ОСОБА_6 зареєстрований автомобіль марки BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016.

Проте, у судовому засіданні ОСОБА_6 надано суду довідку з ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області №31/5-1443-1589 від 23.05.2018 року, відповідно до якої встановлено, що дійсно за ОСОБА_6 було зареєстровано автомобіль марки BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016 року, проте останній було продано за договором купівлі-продажу укладеному в ТСЦ8046 №8046/2018/935903.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

У такому випадку слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на автомобіль BMW 520I, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2016, колір білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.10.2016 року, оскільки він не належить підозрюваній ОСОБА_6 .

Щодо вимог слідчого накласти арешт на 1/3 частки офісу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , варто зазначити, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.

Крім того, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий зазначив, що метою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Однак, матеріали додані до клопотання, не містять доказів існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, оскільки положення ст. 170 КПК України не містять підстав для накладення арешту з метою забезпечення майбутнього цивільного позову, передбачаючи лише право звертатись з таким клопотанням у разі необ хідності забезпечення цивільного позову, який вже подано у кримінальному провадженні.

Накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, який буде поданий у майбутньому, унеможливлює з`ясування питання співмірності майна, на яке слідчий просить накласти арешт та ціни позову, оскільки він ще не поданий потерпілими особами.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою відшкодування збитків завданих у кримінальному провадженні, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000198 від 17 листопада 2017 року про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1