УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2018 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, депутата Дніпровської районної в м. Херсоні ради VII скликання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 29.01.2016 року направлено обвинувальний акт до Херсонського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2018 близько 06:00 години ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні офісу громадського формування "Самооборона" за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 5, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного насильства, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я,що виразилось у нанесенні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 численних ударів руками та ногами по тулубу та голові потерпілої, від яких остання впала на підлогу, після чого ОСОБА_8 відкрито, шляхом ривку з рук потерпілої, заволоділа мобільним телефоном марки «ХіаоміRedmi 3S», вартістю 3599 гривень, після чого останні покинули місце вчинення злочину, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

29.08.2018 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

30.08.2018 в.о. прокурора Херсонської області у порядку ст.ст.278, 480, 481 КПК України повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На даному етапі досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.08.2018 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 29.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.08.2018 року; документами на викрадене майно.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину, санкція за скоєння якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, є особою притягнутою до кримінальної відповідальності в рамках іншого провадження, інкримінований йому злочин вчинив із особливою зухвалістю, за попередньою змовою з іншою особою, існує ризик того, що перебуваючи на свободі підозрюваний може вчините інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України); більш того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також його місце роботи, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі шляхом незаконного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні (зважаючи на те, що згідно показів останніх підозрюваний неодноразово погрожував їм та їх близьким фізичною розправою на ґрунті неприязних відносин), таким чином більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного зобов`язань і останній може продовжити неналежну поведінку.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що проживає за адресою реєстрації разом з дружиною та малолітньою донькою. Є депутатом Дніпровської районної у м. Херсоні ради, зареєстрований як фізична особа-підприємець, є власником ПФ «Радуга». Має дохід 7000-8000 грн. на місяць. Його дружина перебуває у декретній відпустці. Раніше не судимий, однак на даний час є обвинуваченим за іншим кримінальним провадженням за ст. 122 КК України. Не визнавав своєї причетності до злочину, в якому підозрюється, пояснюючи, що це є провокацією і тиском на нього через його професійну діяльність.
Захисник ОСОБА_12 пояснила, що вважає необґрунтованою підозру та відсутніми ризики, оскільки покази свідків є сумнівними, її підзахисний добровільно з`являється на всі виклики органів досудового розслідування. Просила розглянути та задовольнити клопотання депутатів про взяття її підзахисного на поруки.
Захисник ОСОБА_13 пояснила, що її підзахисний одружений, має дитину, працевлаштований, тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується. Також вважала, що ризики, які вказані в клопотанні є необґрунтованими та базуються на припущеннях. Просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили своє бажання взяти під особисту поруку підозрюваного ОСОБА_5 .
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що 30.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 29.08.2018 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 29.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.08.2018 року; документами на викрадене майно.

Доводи захисників щодо необґрунтованості підозри та відсутності будь-яких ризиків слідчий суддя вважає непереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, особисто знайомий з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, зі слів потерпілої у них склалися неприязні стосунки та ОСОБА_5 погрожував останній, а беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доказів наявності інших ризиків прокурором не надано. Так, посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є обвинуваченим за іншим кримінальним провадженням, не може бути прийнято слідчим суддею до уваги. Так, остаточне судове рішення, а тим більше обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 за вказаним кримінальним провадженням не ухвалений, а відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину… доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується, є депутатом та членом громадської організації «Комітет народного контролю», тобто має добру репутацію на час розгляду клопотання.

Не доведено прокурором і ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, де мешкає разом з дружиною та малолітньою дитиною, має батьків, офіційно працевлаштований, активно займається громадською діяльністю, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Прокурором не надано доказів того, що підозрюваний допускав неявки на виклики, більш того, останній добровільно з`явився за викликом до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування до нього найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не вчиняв спроб переховування чи перешкоджання слуханню справи.

Таким чином, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленому слідчим суддею ризику.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену в п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Враховуючи вказані обставини та вимоги ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, так як останній працевлаштований та має на утриманні дружину, яка перебуває у декретній відпустці, та малолітню дитину, з покладенням обов`язків, передбачених п. 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

У поданому клопотанні депутати ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та голова селищної ради смт. Антонівка ОСОБА_22 зазначили, що зобов`язуються взяти ОСОБА_5 на особисту поруку, ручаються за його належну поведінку, зобов`язуються забезпечити його явку і при необхідності доставити його до органу дізнання, досудового слідства чи суду на першу вимогу.

Разом з тим, жоден із вказаних осіб не поручився за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України, а слідчим суддею застосовано такі обов`язки до підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-205, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 07.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: не покидати місце свого проживання з 21.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом; не спілкуватися з потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з приводу кримінального правопорушення, окрім як під час проведення слідчих дій; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності); носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на СВ ХВП ГУНП в Херсонській області.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 30.10.2018 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1