Справа № 303/7614/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_12

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004036 від 09.09.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 192 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

21.08.2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004036 від 09.09.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 192 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки таке підсудне Ужгородському міськрайонному суду, підстав для його закриття не має, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Зазначили, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні просили повернути обвинувальний акту прокурору оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисник ОСОБА_12 у підготовчому судовому засіданні підтримали думку прокурора щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, однак зазначили, що існує ухвала Апеляційного сулу Закарпатської області від 16.07.2018 р., а тому вказаний обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Вищезазначене означає, що метою доказування і обов`язком слідчого, прокурора, є встановлення всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, а не тільки тих, які зазначені в ч.1 ст. 91 КПК України.

Пунктом першим частини третьої ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Пунктами другим і десятим частини 1 ст. 56 цього Кодексу передбачено, що потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Виклад всіх обставин, що підлягають доказуванню зі ст. 91 КК України, як їх вважають установленими слідчий, прокурор, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ч.4 ст. 110 і ч.2 ст. 291 КПК України, мають міститися в обвинувальному акті процесуальному рішенні, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершує досудове розслідування.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, і ґрунтуються на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.
Колегія суддів звертає увагу, що правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.
Згідно з приписами ст.314 КПК України перевірка відповідності обвинувального акта вимогам цього Кодексу і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. В разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд в підготовчому засіданні має прийняти рішення про повернення його прокурору.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а отже і в межах викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст. 374 КПК України покладається формулювання обвинувачення, визначеного доведеним або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим. А таке дослідження суд, відповідно до ст. 337 КПК України, здійснює в межах, установлених на стадії досудового розслідування і викладених слідчим в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим, прокурором не дотримані, надісланий до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимога КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень в ньому текстуально співпадає з формулюванням обвинувачення, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор не виклали або взагалі не встановили всіх фактичних обставин кожного з кримінальних правопорушень, доказування яких відповідно до ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України є їх обов`язком, не розрізняють цих термінів, їх значення, у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту, потерпілих і суд щодо розуміння фактичних обставин кримінальних правопорушень, суті і обсягу кожного обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права учасників судового розгляду, передбачені ст.ст. 42 і 56 цього кодексу України унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Зазначені вище допущенні прокурором порушення, на думку суду, можуть бути розцінені, як порушення права обвинуваченого на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004036 від 09.09.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 192 КК України не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд вважає за необхідне повернути такий обвинувальний акт прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 199, 290, 291, 314, 315, 331, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004036 від 09.09.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 192 КК України - повернути прокурору, для усунення порушень вимог КПК України, в розумний строк.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 03 вересня 2018 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3