Справа № 404/4314/18
Номер провадження 1-кп/404/564/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0005209 від 14.06.2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.1998 року за ст.141 ч.2 (в редакції 1960 р.) до 1 року позбавлення волі. 26.06.1998 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.1998 року переглянуто Кіровоградським обласним судом, та на підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 р.) виконання вироку відстрочено на 1 рік, штраф в розмірі 680 грн.;

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.04.1999 року за ст.140 ч.2, ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2001 року за ст.140 ч.2, ст.141 ч.2, ст.42 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;

- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2001 року за ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2004 року за ст.186 ч.3, ст.71 КК України до 5 років 7 місяців 17 днів позбавлення волі. Звільнений 04.02.2010 року ;

- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2010 року за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.03.2014 року по відбуттю строку покарання.

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2014 року за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 27.03.2018 року по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.

14.06.2018 року близько 16.20 год., ОСОБА_3 , проходячи по вул. Ушакова в м.Кропивницькому, навпроти будівлі магазину «Копілка», що розташована по вул. Соборна, 1-а в м.Кропивницькому, побачив раніше невідому йому жінку ОСОБА_6 , на тілі якої знаходився ланцюжок жовтого кольору. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме заволодіння вказаним ланцюжком.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та шляхом ривка відкрито заволодів належним потерпілій ОСОБА_6 ланцюжком з металу жовтого кольору, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №2423/18-27 від 26.06.2018 року складає 320 грн. 40 коп.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріалу шкоду на загальну суму 320 грн. 40 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, проте знаходиться на диспансерному облікув КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання «опіоїдів». Синдром залежності з 1999 року, осудний, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст.186 ч.2 КК України з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, так як він на шлях виправлення не став, вчинив умисний корисливий злочин маючи непогашену судимість, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Обраний ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.06.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи №2423/18-27 від 26.06.2018 року 286 грн.

Речові докази:
-ланцюжок з недорогоцінного металу, жовтого кольору, - залишити потерпілій ОСОБА_6 , як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1