справа № 216/2750/16-к

ВИРОК
іменем України
06 червня 2018 року
м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пос. Тайфуин-Лазовського району Приморського краю, Росія, громадянина України, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, прописаний: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-29.01.2003 року Радянським районним судом м. Макєєвка Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 14.11.2005 року по відбуттю строку покарання
- 20.07.2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 31.03.2016 року по відбуттю строку покарання. Покарання відбуте, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, непрацюючого, освіта середньо-технічна, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, інвалід ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
- 05.11.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 46-1 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 29.06.2011 року по постанові Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу іспитовий строк скасовано та направлений в місця позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнився 17.08.2012 після відбуття строку покарання.
- 15.04.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.2, 395 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
- 26.09.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15 ч. 3. ст.186 ч. 3 КК України до 4 р позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.04.2013 року. До відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі
- 11.06.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворою покарання більш суворим за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2013 року остаточно до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати строк попередньою ув`язнення з 16.08.2013 по 28.10.2013 та з 14.11.2013 по 11.07.2014 року. Звільнився 28.04.2016 року за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року умовно-достроково на 11 місяців 9 днів згідно ст. 81 КК України. Покарання не відбуте, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
учасники кримінального провадження:
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим, в тому числі 29.01.2003 року Радянським районним судом м. Макєєвка Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 14.11.2005 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не погашену передбачену законом порядку судимість, продовжив свою злочинну діяльність та скоїв новий аналогічний умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_8 05.05.2016 року, приблизно о 13.50 годині, повторно маючи намір на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, вступив з раніше йому знайомим ОСОБА_4 у злочинний зговір, направлений на таємне викрадення металевих виробів, які знаходяться на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , спільно з раніше йому знайомим ОСОБА_4 , в той же час, підійшли, до вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_4 , перекинувши руку через паркан, відкривши металеву клямку хвіртки, таким чином потрапили на територію вказаного домоволодіння буд. АДРЕСА_3 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, де з даху господарчої будівлі, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , зняли дві металеві труби довжиною 1,2 м. та 1,3 м. загальною вагою 11 кг., вартістю 101.92 гривень, які понесли в бік виходу з території домоволодіння, але будучи поміченими потерпілою ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що їх дії стали явними, не реагуючі на законні вимоги потерпілої припинити свою злочинну діяльність, продовжили свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та в присутності потерпілої, відкрито, викрали вищевказані труби, після чого з місця злочину втекли та розпорядились викраденим на свій розсуд, тим самим заподіяли потерпілій майновий збиток на вказану вище суму.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 186 ч. 3 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, в тому числі останній раз 11.06.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 28.04.2016 року за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року умовно-достроково на 11 місяців 9 днів згідно ст. 81 КК України, покарання не відбув, належних для себе висновків не зробив, та в період відбуття покарання, продовжив свою злочинну діяльність та скоїв новий умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_4 05.05.2016 року, приблизно о 13.50 годині, повторно маючи намір на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, вступив з раніше йому знайомим ОСОБА_3 у злочинний зговір, направлений па таємне викрадення металевих виробів, які знаходяться на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , спільно з раніше йому знайомим ОСОБА_3 , підійшли, до вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_4 , перекинувши руку через паркан, відкривши металеву клямку хвіртки, таким чином обоє потрапили на територію вказаного домоволодіння буд. АДРЕСА_3 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, де з даху господарчої будівлі, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , зняли дві металеві труби довжиною 1.2 м. та 1.3 м.. загальною вагою 11 кг., вартістю 101.92 гривень, які понесли в бік виходу з території домоволодіння, але будучі поміченими потерпілою ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що їх дії стали явними, не реагуючі на законні вимоги потерпілої припинити свою злочинну діяльність, продовжили свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та в присутності потерпілої, відкрито, викрали вищевказані труби, після чого з місця злочину втекли та розпорядились викраденим на свій розсуд, тим самим заподіяли потерпілій майновий збиток на вказану суму.
Отже, своїми діями ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище за що передбачена відповідальність по ст. 186 ч. 3 КК України
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю суду пояснив, що 05 травня 2016 року у першій половині дня він разом з ОСОБА_4 проходили поруч території приватного будинку АДРЕСА_3 , в них склалось враження, що в будинку ніхто не проживає, тому вирішили зайти на його територію та подивитись чи на території домоволодіння не має металевих речей які б можна було здати на металобрухт. Зважаючи на те, що територія домоволодіння була огородження проникли на його територію через хвіртку, яка відкрив ОСОБА_4 , при цьому хвіртка не була закрита на замок. ОСОБА_4 йшов перший, а він слідував за ним. На даху сараю вони побачили металеві труби, ОСОБА_4 піднявся на дах та подав йому дві труби. Знявши такі труби пішли на вихід, однак не встигши вийти з подвір`я, як на подвір`ї з`явилась літня жінка та почала голосно кричати, щоб вони повернули викрадені труби. Однак, її вимоги вони проігнорували та пішли далі, при цьому після того як жінка здійняла крик він розумів, що вказані труби належать їй. Згодом викрадені труби здали на металобрухт, за що отримали десь біля 30 грн., точну суму не пам`ятає, кошти витратили на власні потреби.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю суду пояснив, що 05 травня 2016 року у першій половині дня він разом з ОСОБА_3 проходили повз території приватного будинку АДРЕСА_3 , подумавши що в будинку ніхто не мешкає та він закинутий вирішили зайти на його територію та подивитись чи не має там якогось металу. Територія домоволодіння була загородженою, тому туди зайшли через хвіртку, яка не була зачинена на замок. На даху сараю лежали металеві труби, через що він піднявся на дах та подав ОСОБА_3 дві металеві труби. Спустившись з даху сараю, обоє направилися до виходу, наближаючись до виходу з території домоволодіння на подвір`ї з`явилась літня жінка яка здійняла крик та вимагала поставити викрадені труби на місце. Не дивлячись на це вони обоє залишили територію домоволодіння хоча фактично розумів, що труби належать жінці яка здійняла крик, жодної фізичної сили чи погроз жінці не висловлював. Згодом викрадені труби здали на металобрухт, отримані гроші потратили на власні потреби.
Не дивлячись на повне визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини, їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що раніше з обвинуваченими знайома не була. Будинок АДРЕСА_3 їй дістався у спадок від її батьків. Даний будинок вона використовує в якості дачі. 05 травня 2016 року прийшовши до свого будинку, маючи на меті погодувати собаку, на території домоволодіння побачила двох раніше їй не знайомих чоловіків, які в руках тримали по одній трубі приблизно розміром 1,2 - 1,4 м. На її запитання, що вони роблять на її подвір`ї, відповіли, що збирають металобрухт. Вона попросили їй покласти труби на місце, однак вони не слухали її та направилися в бік хвіртки. В зв`язку з цим вона схопила один кінець труби, яку тримав ОСОБА_4 , маючи на меті забрати її, однак не змогла її вихопити, через фізичну перевагу останнього. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертаючи уваги на неї пішли з подвір`я домоволодіння в напрямку пров. Ладигіна. Одразу ж після цього, викликала працівників поліції, згодом металеві труби їй було повернуто працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з обвинуваченими не знайома. Вона мешкає по АДРЕСА_4 . У травні 2016 року до неї прийшов ОСОБА_4 та приніс з собою дві металеві труби, які вона купила за 30, або 40 грн., точної суми не пам`ятає. ОСОБА_4 був не сам, з ним був інший чоловік, обвинувачений ОСОБА_3 , з яким раніше вона не була знайома. ОСОБА_4 заходив на її подвір`я, інший чоловік стояв за парканом її домоволодіння. На другий день до неї прийшли працівники поліції і повідомили, що ці труби крадені у бабусі, та забрали їх в якості речового доказу.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з обвинуваченими по справі він не знайомий, десь на при кінці весни початку літа 2016 року він був запрошений понятим для проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 . В ході такої слідчої дії ОСОБА_3 показував як зайшов на території домоволодіння, що находиться по АДРЕСА_3 , та викрав з нього металеві труби, номера будинку в якому проводилась слідча дія він не пам`ятає. Території даного домоволодіння була огороджена. Інших обставин які відбувалися під час проведення слідчого експерименту він повідомити не може, оскільки не пам`ятає в зв`язку з спливом значного часу.
Крім наданих в судовому засіданні показів, обвинуваченого та свідків, вина обвинувачених доводиться дослідженими письмовими доказами, зокрема:
- протоколом огляду та фото таблицею до нього від 05.05.2016 року, де відображено загальну обстановку на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 (а. с. 6-8);
- протоколом огляду речей та фото таблицею до нього від 06.05.2016 року, відповідно до якого встановлено, що дві металеві труби розміром приблизно 1,3 м. та 1,2 м. , вагою 6 кг. та 5 кг. Пербувають біля передньої частини житлового будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Вказані труби були вилучені (а. с. 25-26);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею до нього від 07.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала 2 металеві труби, які були викрадені з її подвір`я (а. с. 27-30);
- постановою про визнання та долучення до матеріалів речових доказів від 07.05.2016 року, відповідно до якого визнано в якості речового доказу дві старі металеві труби довжиною 1,2 м та 1,3 м., загальною вагою 11 кг (а. с. 30);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2016 року відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала на фото № 2 ОСОБА_4 (а. с. 32-33);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2016 року відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала на фото № 3 ОСОБА_3 (а. с. 34-35);
- висновком товарознавчого провадження № 82 від 10.05.2016 року, відповідно до якого вартість викраденого майна на момент скоєння злочину з урахуванням зносу складає 101,92 грн. (а. с. 83);
- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 23.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 показав та розказав про обставини скоєння ним злочину 05.05.2016 року ( а. с. 89-91);
- протоколом слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 23.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 розповів про обставини скоєння ним злочину 05.05.2016 року ( а. с. 92-94).
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу вимог ст. ст. 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного доведена.
Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище що передбачено ст. 186 ч. 3 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання відносно ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання відносно ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, рецидив злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання відносно ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжує покарання відносно ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України, рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наслідки спричинені даним кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває. Враховуючи вищевикладені обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 186 ч. 3 КК України, що на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебував під наглядом лікаря - нарколога з листопада 2002 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності). В січні 2014 року з обліку знятий через відсутність відомостей, є особою без відповідного місця мешкання. Враховуючи вищевикладені обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції ст. 186 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, зважаючи на те, що ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року. 28.04.2016 року ОСОБА_4 був звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання, при цьому вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, таке покарання на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до вимог ст.100 КК України.
Потерпілою цивільний позов заявлено не було.
Керуючись ст.ст.100, 124, 370,374,376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 71, 72 КК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.05.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 07.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_4 призначити (з врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2014 року) шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком і визначити остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяці позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення з 07.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
- іржу вилучену під час огляду місця події, яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів в КВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;
- дві старі металеві труби довжиною 1,2 м та 1,3 м., загальною вагою 11 кг, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 вважати повернутими законному власнику ОСОБА_9 .
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження які не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1