Справа № 458/480/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/204/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 , -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарники, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до одного року позбавлення волі.

Постановлено звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі п.«ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, 03 травня 2016 року близько 19:00 год. в с. Зворець, Турківського району, Львівської області (Комарницька сільська рада), на подвір`ї власного будинку, обвинувачений ОСОБА_7 під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_6 умисно наніс потерпілій декілька ударів дерев`яною палицею по різних ділянках тіла, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження - навколоорбітальні гематоми повік обох очей, синець лівого плеча, п`ять синців передньої черевної стінки, синець тилу лівої кисті та рентгенологічно: перелом кісток спинки носа, краєвий перелом дистальної поверхні променевої кістки зліва, перелом дистальної поверхні основної фаланги п`ятого пальця лівої ступні та неповний травматичний розрив ключично-акромеального зчленування лівого плеча, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 покликається на те, що вирок місцевого суду є незаконним у зв`язку з тим, що досудове розслідування щодо побиття її ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_10 проводилося не за її заявою, а за телефонним повідомленням її дочки, яка не була очевидцем події.
Зазначає, що її били ОСОБА_7 з дружиною, що стверджується висновком експерта та показами лікарів, очевидців події ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Вважає, що місцевий суд неповно дослідив докази по справі, що потягло за собою винесення вироку, який не відповідає фактичним обставинам справи.
Також зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи та зверталась із заявою до суду про те, що після побиття втратила слух і не чула про що говорили в судових засіданнях, однак суд не взяв це до уваги.
Просить вирок змінити.
Визнати ОСОБА_7 та його Дружину ОСОБА_10 винними у скоєнні злочину групового побиття.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_9 про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за яке його засуджено та звільнено від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна правова оцінка, і потерпіла ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі не наводить жодних підстав для зміни чи скасування вироку відносно обвинуваченого.

Разом з тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 , вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 дружину обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості в ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 не вносились, обвинувальний акт щодо останньої не складався і судом не розглядався.

Відтак, колегія суддів вважає, що у вироку вірно зазначено, що суд не міг обговорювати і приймати будь-які рішення щодо дружини обвинуваченого ОСОБА_10 .

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 є безпідставною, а тому вирок суду зміні не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3