Справа № 445/393/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
вироком Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 240 годин;

вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19.08.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

вироком Золочівського районного суду Львівської області від 02.04.2015 року за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.. 69 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі ст.. 70, 71 КК України засудженого до позбавлення волім на строк 2 роки 6 місяців;

вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 190 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України засудженого до позбавлення волі на строк 3 роки.

Звільненого з місця відбування покарання 28.12.2017 року, на підставі закінчення терміну покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за майнові злочини, 3 березня 2018 року, близько 13 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні квартири ОСОБА_7 , по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, із корисливих спонукань, ввійшовши в довіру свого знайомого ОСОБА_6 , з метою зателефонувати по своїх потребах, отримав від останнього його мобільний телефон марки «Samsung SM B105E», в якому знаходився стартовий пакет ПрАТ «Київстар», на рахунку якого було 17,00 грн, з яким в подальшому вийшов з квартири та не повернувся, а розпорядився у власних цілях, чим завдав потерпілому матеральної шкоди на загальну суму 473,20 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , 07.03.2018 року, знаходячись в парку, що поблизу вулиць Пригородок та Чорновола, в м. Золочеві Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знайшов полімерний пакет, в якому містились двадцять сім патронів калібру 5,45х39 мм до автомата системи Калашникова АК 74, його модифікацій АКС 74, АКС 74 У, ручних кулеметів РПК 74, які є боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї, придатні до стрільби, та є промислового виробництва, випуску 1975 року, 1985-1990 років, п`ять іржавих патронів, що є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї 7,92 мм патронами до гвинтівок (карабінів) Маузера, які є патронами промислового виготовлення, випуску 1944 року, та є несправні і до проведення пострілів непридатні та десять іржавих патронів калібру 7,62 мм до гвинтівок (карабінів) Мосіна промислового виготовлення, випуску 1950 року, які є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, які є несправні і до проведення пострілів непридатні. Продовжуючи свої дії, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав бойові припаси, які переносив у кишені своєї куртки. Цього ж дня, близько 23 год. 00 хв., по вул. Сковороди, в м. Золочів Львівської області, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, під час огляду якого було виявлено та вилучено вищевказані боєприпаси.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10.05.2018 року під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження, між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, за наявності згоди потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0000146 від 08.03.2018 року, об`єднаному в одне провадження із кримінальним провадженням № 0000147 від 08.03.2018 року, укладена угода про визнання винуватості

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

При визначенні міри покарання, сторони дійшли згоди, що з врахуванням ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, характеризуючих даних обвинуваченого, зокрема, що останній на обліку у лікаря нарколого та лікаря психіатра не знаходиться, має постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується посередньо, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю злочинів, та обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 повинен понести покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на два роки та за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на чотири роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання чотири роки позбавлення волі, із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 468 КК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, та ч. 1ст. 263 КК України, що є тяжким злочином.

Потерпілим ОСОБА_6 надано прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з обвинуваченим про визнання винуватості щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується його відповідною заявою. Дана обставина підтверджена ним і в ході судового засідання, заподіяна шкода йому відшкодована, проти затвердження угоди про визнання винуватості потерпілий не заперечив.

Захисник ОСОБА_8 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Судом у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, що передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкціями ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, та остаточне покарання, призначене на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів 4 роки позбавлення волі, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч.7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 469, ч. 3 ст. 474 КПКУкраїни, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення судової балістичної експертизи №5/95 від 15.03.2018 року становлять 1 144,00 гривень, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Інші витрати на проведення експертиз, що понесені державою, відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 70, 75, 76, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ст. 100, 369, 370, 373, 374, 376, 473, 475 КПК України, ст. 165 КВК України, суд -

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.05.2018 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку - 10 травня 2018 року.

Речові докази: 27 патронів калібру 5,45х39 мм до автомата системи Калашникова АК-74, 5 5 іржавих патронів 7,92 мм до гвинтівок (карабінів) Маузера, 10 іржавих патронів калібру 7,62 мм до гвинтівок (карабінів) Мосіна, що перебувають на зберіганні в Золочівському відділі поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області знищити; мобільний телефон марки «Samsung SM B105E», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 144,00 грн. (одну тисячу сто сорок чотири гривні 00 копійок) витрат за проведення судової балістичної експертизи № 5/97 від 15.03.2018 року.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3ст. 394 КПК України, зокрема:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомоюст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1