г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/56/18
Номер провадження 1-кп/213/161/18
У Х В А Л А

20 вересня 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
брали участь прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002035 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова вища, одруженого, маючого одну малолітню дитину, працюючого машиністом електровоза в ПАТ «ІнГЗК», зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
В ході судового розгляду обвинуваченим було заявлене клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії. Вподальшому, зокрема після допиту в якості спеціаліста лікаря ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_7 на своєму клопотанні не наполягав.
Ухвалою суду від 19.09.2018 в задоволенні клопотання було відмовлено.
Вподальшому до участі в справі було допущено захисника адвоката ОСОБА_9 , який в судовому засіданні заявив аналогічне клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, при цьому пославшись на практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також зауважив, що хоча його підзахисний і не страждав на наркоманію, але виявлена у нього залежність та психічні і поведінкові розладу внаслідок вживання наркотичних засобів дають підстави суду застосувати до нього зазначені положення закону.
Обвинувачений клопотання захисника підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши що документи надані самим обвинуваченим та витребувані судом не свідчать про те, що ОСОБА_7 страждав на наркоманію, що підтвердив і лікар допитаний в судовому засіданні. При цьому прокурор звернув увагу, що аналогічне клопотання було вже вирішено судом.
Вислухавши обвинуваченого, думку прокурора, пояснення спеціаліста лікаря КПНД ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, які стосуються лікування ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, при цьому виходить із наступного.
Так, допитаний в якості спеціаліста лікар КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР ОСОБА_8 пояснив суду, що до лікування раніше ОСОБА_7 не знав. Обвинувачений був направлений до КЗ «КПНД» ДОР лікарем-наркологом з смт. Широкого з проводу вживання канабіоїдів, з попереднім діагнозом психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання канабіоїдів, який було підтверджено. Уточнив, що була заява самого пацієнта про проходження лікування. З 04.01.2018 по 18.01.2018 року, тобто протягом 14 днів, ОСОБА_7 знаходився на лікуванні, пройшов курс лікування в межах цілодобового стаціонару, безкоштовно. Також пояснив, що медичний заклад має необхідні медикаменти, щоб лікувати безкоштовно. ОСОБА_7 отримував і безкоштовні препарати і частково купував сам. Діагноз "наркоманія" ОСОБА_7 не встановлювався. Рішенням лікарсько-консультативної комісії лікувального закладу № 58 від 11.01.2018р. ОСОБА_7 був встановлений діагноз - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, який не є тотожним до діагнозу «наркоманія», оскільки у ОСОБА_7 не було виявлено та встановлено залежності від вживання наркотичних засобів.
Як вбачається з довідки № 3 виданої КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР, ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікування у відділенні № 2 з 04.01.2018 по 18.01.2018.
Окрім того, на запит суду про те, чи дійсно ОСОБА_7 проходив лікування, чи страждав на «наркоманію» та потребував лікування від медичної установи надійшла відповідь за підписом головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР ОСОБА_10 від 17.04.2018, вих. № 2860, з якої вбачається, що ОСОБА_7 дійсно пройшов курс стаціонарного лікування в період з 04.01.2018 по 18.01.2018 з діагнозом: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками.
Інформація про такий же діагноз міститься і у відповіді в.о. головного лікаря КЗ «Широківська ЦРЛ» ДОР від 02.04.2017.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»:
- наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;
- особа, хвора на наркоманію - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".
- медичне обстеження обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу "наркоманія".
Відповідно до п. 6 Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами, затвердженого наказом МОЗ України та МВС України № 158/417 від 16.06.1998, медичним обстеженням особи, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами, вважається її обстеження в стаціонарних умовах за направленням лікаря-нарколога після проведеного медичного огляду з метою підтвердження (або не підтвердження) встановленого лікарем-наркологом діагнозу "наркоманія" чи "токсикоманія".
Як вбачається з п. 7 вказаного Положення, термін медичного обстеження не повинен перевищувати 10 діб. Діагноз "наркоманія" чи "токсикоманія" встановлюється
лікарсько-консультативною комісією наркологічного закладу, де проводиться медичне обстеження».
Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від
неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Посилання захисника на наявність залежності у ОСОБА_7 від наркотичних засобів на момент звернення за лікуванням є перебільшенням, оскільки спростовується дослідженими судом медичними документами та поясненнями лікаря ОСОБА_8 , який пояснив, що такої залежності ОСОБА_7 не мав, а отже на страждав на наркоманію.
Як вже зазначалося кримінальний закон пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України із добровільним зверненням особи до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії. Аналіз зазначених вище норм, в сукупності із поясненнями лікаря ОСОБА_8 , свідчить, що основною ознакою наркоманії є залежність особи залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а отже відсутність такої залежності виключає наявність наркоманії.
З огляду на викладене, судом встановлено, що лікарсько-консультативною комісією відповідного профільного лікувального закладу була встановлена відсутність залежності у ОСОБА_7 від вживання наркотичних засобів, а отже звернення ним за лікуванням не було спрямовано на усунення такої залежності.
Таким чином, враховуючи наявні медичні документи та пояснення допитаного в якості спеціаліста лікаря нарколога ОСОБА_8 , який пояснив, що встановлений рішенням лікарсько-консультативної комісії лікувального закладу ОСОБА_7 діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів не є тотожним до діагнозу наркоманія, вважає що підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 372 КПК України, ст. 309 ч.4 КК України,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1