УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи, яка подала клопотання - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що Солом`янським УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2018, в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 353,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_5 , встановивши заборону на розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.

На думку заявника вказаний арешт накладений необґрунтованого, оскільки під час розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017 прокурором не було наведено положень законодавства, відповідно до яких неправомірність набуття права власності громадянки ОСОБА_5 прямо випливала із закону.

Більш, того прокурором не було наведено жодного судового рішення, яким би встановлювався факт незаконності набуття права власності громадянкою ОСОБА_5 на вищевказане нежитлове приміщення.

Також на думку заявника відсутність в базі даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, яка нібито надана Селидівському міському суді Донецької області рішення по справі №255/6529-13-2, не може вказувати на його незаконність.

Разом з тим, заявник вказує, що під час розгляду клопотання ОСОБА_5 присутньою не була, текст ухвали не отримувала, а про ухвалене рішення дізналася випадково лише 26.07.2018 року, коли перевіряла відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Також, заявник звертає увагу, що ОСОБА_5 не є підозрюваною або обвинуваченою кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017, отже відсутня потреба у арешті майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, а тому арешт повинен бути скасований.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наведенні у ньому підстави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що арешт накладений законно та обґрунтовано.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Солом`янським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2018, в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 353,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_5 , встановивши заборону на розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.

З досліджених в ході розгляду клопотання документів вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_2 разом з вбудованими нежитловими приміщеннями було передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва на підставі рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» (пункт 240 додатку № 9, таблиця 6 до рішення Київської міської ради) разом з вбудованими нежитловими приміщеннями.

Житловий будинок № 4 на вул. Андрія Головка разом з вбудованими нежитловими приміщеннями передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами у місті Києві» (пункт 240 додатку №9, таблиця 5 до розпорядження Київської міської державної адміністрації) та закріплено на праві господарського віддання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» згідно з розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 (з відповідними змінами від 11.11.2016 № 838) загальною площею 359,7 кв.м. За результатами переобмірів та проведеної технічної інвентаризації від 23.12.2016 № 203-9 до комунальної власності територіальної громади міста Києва належить група нежитлових приміщень № 52 загальною площею 343,0 кв.м.

Група нежитлових приміщень № 52 на першому поверсі житловому будинку по АДРЕСА_3 загальною площею 343,0 кв.м є групою нежитлових приміщень, на яку визнано право власності за іншою приватною особою, оскільки за даною адресою інші нежитлові приміщення групи № 52 відсутні.

Про прийняті Київською міською радою рішення про припинення права власності на нежитлові приміщення за адресою: вул. Андрія Головка, 4, Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації не відомо.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 від 28 травня 2018 року нежитлові приміщення, загальною площею 353,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Андрія Головка, 4, приміщення групи № 52, визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. За таких обставин, підставою для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу або необґрунтованість його застосування.

В судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала, через незавершеність досудового розслідування.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора підстави для арешту майна, а саме з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих прокурором, що вказують на можливість вчинення злочину, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В поданому клопотанні та в судовому засіданні заявником не доведено, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, заявником до клопотання не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують право власності на майно.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174,369,372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0000018 від 22.02.2017 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1