Справа № 159/1669/18
Провадження № 1-кп/159/214/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000548 від 14.03.2018, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любитів, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою

спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 13 березня 2018 року, близько 20 год. 00 хв., переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в кварталі № 17 виділу № 29 Голобського лісництва Ковельського СЛАТ «Тур», що неподалік с. Любитів, Ковельського району Волинської області, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, загрузив на підводу 1,5 кубічних метра лісопродукції дров технологічних породи сосна, вартістю 780 гривень за один кубічний метр та вивіз їх з місця розташування, чим завдав Ковельському СЛАТ «Тур» майнової шкоди на загальну суму 1170 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого Ковельського СЛАТ «Тур» подали суду угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдану Ковельському СЛАТ «Тур» матеріальну шкоду. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений та представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення, укладену 21.03.2018.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про примирення, укладеної 21.03.2018 року між обвинуваченим та представником потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

ОСОБА_4 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку представника потерпілого та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

У відповідності до вимог ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Представник потерпілого та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого Ковельського СЛАТ «Тур» та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 15.03.2018 був накладений арешт на вилучену під час огляду місця події 13.03.2018 неподалік будинку АДРЕСА_2 деревину об`ємом 1,5 м.куб. породи сосна, довжиною по 2 м. кожна.

Суд вважає, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки санкція частини першої статті 185 КК України не передбачає конфіскацію майна та не застосовується спеціальна конфіскація, тому необхідно скасувати арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 березня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого Ковельського СЛАТ «Тур» ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.03.2018 за № 0000548.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 15.03.2018 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 14.03.2018 за № 0000548, а саме: на вилучену деревину об`ємом 1,5 м.куб. породи сосна, довжиною по 2 м. кожна.

Речові докази у кримінальному провадженні: 1,5 метра кубічних лісопродукції дров технологічних породи сосна, які передано на відповідальне зберігання майстру лісу Ковельського СЛАТ «Тур» ОСОБА_6 , - повернути ОСОБА_4 .

Вирок на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1