Ухвала
Іменем України
19 липня 2018 року

м. Київ
справа № 766/5383/18
провадження № 51-7533впс18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Апеляційного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження № 0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Апеляційного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження № 0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України. При цьому зазначено, що вказане кримінальне провадження надійшло до місцевого суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідно до обвинувального акту місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Донецької області.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Також абз. 6 ч. 1 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що на початку 2015 року, точний час та дату досудовим слідством не встановлено, він за пропозицією свого знайомого, кримінальне провадження щодо якого здійснюється іншим органом досудового розслідування, прибув у м. Донецьк та дав згоду на вступ до збройного формування під командуванням особи, кримінальне провадження щодо якого здійснюється іншим органом досудового розслідування, та діючи з прямим умислом, став приймати участь у збройному формуванні, так званому «2-му загоні спеціального призначення Розвідувального управління Республіканська гвардія ДНР». З метою забезпечення успішного функціонування не передбаченого законом збройного формування, у період з січня до середини березня 2015 року ОСОБА_5 на автомобілі марки «BMW» перевозив до різних населених пунктів Донецької області озброєну особу, кримінальне провадження щодо якого здійснюється іншим органом досудового розслідування, яка виконувала обов`язки так званого «начальника штабу «Розвідувального управління «Республіканська гвардія ДНР». У березні 2015 року ОСОБА_5 самостійно залишив місце дислокації «Розвідувального управління «Республіканська гвардія ДНР» і виїхав на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим.

Однак, конкретне місце вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (конкретний район м. Донецька та конкретний район Донецької області) з обвинувального акту не вбачається.
Разом із цим, із матеріалів кримінального провадження убачається, що досудове розслідування здійснювалося слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Херсонській області, процесуальне керівництво забезпечувалось прокуратурою Херсонської області, у зв`язку з чим обвинувальний акт було скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПК України, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків не встановлено.
Таким чином подання апеляційного суду Херсонської області слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Апеляційного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження № 0000045 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 260 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3