УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/726/18
Провадження № 1-м/486/3/2018

02 липня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, з вищою професійною освітою, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації

ВСТАНОВИВ
Міністерство юстиції України звернулось до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, з клопотанням, про приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 16.02.2016 року з урахуванням змін, внесених постановою президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10.11.2017 року та просить визначити частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним за вищезазначеним вироком з урахуванням змін, внесених постановою президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10.11.2017 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 , а також, вирішити питання про виконання додаткового покарання призначеного засудженому.
У судове засідання для розгляду зазначеного клопотання представник Міністерства юстиції не з`явився. У клопотанні просив суд проводити його розгляд у відсутність представника.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання міністерства юстиції України.
Суд заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року Засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов: a) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; b) якщо рішення є остаточним; c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж якнайменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк; d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, - законний представник засудженої особи; e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; і f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи. 2. У виняткових випадках Сторони можуть погодитися на передачу засудженої особи, навіть якщо засудженій особі залишилося відбувати покарання протягом меншого часу, ніж визначено у пункті 1c. 3. Будь-яка держава під час підписання або здачі на зберігання своєї ратифікаційної грамоти або документа про прийняття, затвердження чи приєднання може у заяві на ім`я Генерального секретаря Ради Європи повідомити про те, що вона має намір виключити із своїх відносин з іншими Сторонами застосування однієї із процедур, передбачених у статті 9.1a і b. 4. Для цілей цієї Конвенції будь-яка держава у будь-який час може у заяві на ім`я Генерального секретаря Ради Європи визначити, у тому, що її стосується, термін "громадянин".
Порядок розгляду судом клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України визначений ст. 610 КПК України. Зокрема, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
За правилами ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України або за місцем знаходження Міністерства юстиції України. При цьому, обов`язковою в судовому засіданні при розгляді клопотання є лише участь прокурора. Присутність засудженої особи не є обов`язковою.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 16.02.2016 року, ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації та призначено покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі, зі штрафом в розмірі 100000 рублів, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вказане діяння є караними також і відповідно до законодавства України.
Частиною 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
За клопотанням Міністерства юстиції України, ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.06.2017 року, зазначений вирок було приведено у відповідність із законодавством України та ухвалено продовжити виконання вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 16.02.2016 року на території України; вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України. Тобто статті, частини статей кримінального кодексу за якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 вже визначені.
Однак, постановою президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10.11.2017 року вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 16.02.2016 року відносно ОСОБА_5 було переглянуто та пом`якшено покарання за ч. 1 ст 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 6 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 100 000 рублів.
Постанова мотивована тим, що при наявності пом`якшувальних обставин, передбачених п. и ч. 1 ст. 61 КК РФ, іншої пом`якшувальної обставини і позитивних даних про особу засудженого, суд призначив ОСОБА_5 покарання, яке з урахуванням положень ч. 1 ст. 62 ч. 2 ст. 66 КК РФ є максимально можливим за скоєне. При цьому рішення про призначення засудженому ОСОБА_5 максимального покарання у вироку не мотивоване. Дане порушення закону є істотним та тягне за собою зміну вироку в частині пом`якшення покарання засудженому.
Діючим в Україні кримінальним кодексом, зокрема п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину є пом`якшувальними обставинами. Вимогами ч. 1 ст. 69-1 КК України також передбачено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, оскільки максимальною межею санкції ч. 2 ст. 307 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. З урахуванням пом`якшувальних обставин та вимог ст. 69-1 КК України, змінене постановою президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10.11.2017 року постановою президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10.11.2017 року ОСОБА_5 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 100000 рублів, підлягає приведенню у відповідність до КПК України в частині визначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті за ч.2 статті 307 КК України, з урахуванням положень ст. 69-1 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі.
При цьому відповідно до ст.. 10 Конвенції про передачу засуджених осіб, покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, а тому суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_5 передбачену санкцією ч. 2 ст. 307 КК України конфіскацію майна.
Що стосується вирішення питання про виконання додаткового покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком суду іноземної держави у вигляді штрафу у сумі 100 000 рублів, згідно вимог національного законодавства України, зокрема частини 3 статті 53 КК України, штраф, як додаткове покарання може бути призначений лише тоді, коли його спеціально передбачено в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 2 ст307 КК України, яка відповідає ч. 1 ст 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ КК України, за вчинення якої засуджено ОСОБА_5 не передбачено додаткове покарання у вигляді штрафу, а тому виконанню на території України не підлягає.
Як вбачається з ухвали Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_5 перебував у попередньому ув`язнені, та у строк відбуття покарання йому зараховано строк утримання під вартою за період 18 березня 2015 року по 15 лютого 2016 року, що також підтверджується довідкою, в якій крім того зазначено, що початок строку 18 березня 2015 року, кінець строку 17 березня 2021 року, а станом на 22 березня 2017 року відбутий строк складає 03 роки 05 днів, а невідбутий строк на той же період складає 2 роки 11 місяців 25 днів.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2015 року по 23 грудня 2015 року, включно, виходячи з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі; з 24 грудня 2015 року по 15 лютого 2018 року включно, виходячи з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст.ст. 602, 609, 610, 614 КПК України, суд

У ХВАЛИВ
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 16 лютого 2016 року, з урахуванням змін, внесених Постановою Президії суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 10 листопада 2017 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі зі штрафом 100 000 рублів, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_5 засудженим у відповідності із законодавством України за ч. 2 статті 307 КК України, з урахуванням вимог ст.. 69-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 18 березня 2015 року.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2015 року по 23 грудня 2015 року, включно, виходячи з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі; з 24 грудня 2015 року по 15 лютого 2016 року включно, виходячи з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1