Справа № 305/912/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження №11-сс/777/295/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю на строк до 27.07.2018 щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, сезонного робітника, військовозобов`язаного, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.332 КК України.

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до кабінету №1 слідчого відділення Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою м. Рахів вул. Карпатська,15 «а» до слідчого слідчого відділення ОСОБА_10 на першу його вимогу; не відлучатися із житлового приміщення в якому він фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Органом досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 06.12. 2015, близько 04 год. 50 хв., зустрівшись за попередньою домовленістю на околиці с. Ділове Рахівського району Закарпатської області з групою нелегальних мігрантів у кількості трьох осіб, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцями острова Шрі-Ланки, з метою незаконного переправлення через державний кордон України, провів їх у напрямку 327-329 прикордонних знаків ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 »

ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак на відстані близько 500 м. від 329 прикордонного знаку був помічений мисливцями, які знаходились на вищевказаній ділянці. У результаті чого, ОСОБА_6 , здійснивши всі дії, які вважав необхідними для вчинення вказаного злочину, не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин які не залежали від його волі, після чого, намагаючись уникнути відповідальності, покинув місце події, а супроводжувані ним особи були затримані.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.332 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором та слідчим не доведено переконливого обґрунтування припущень про наявність обставин, які можуть бути достатніми для обрання запобіжного заходу тримання ОСОБА_6 під вартою на досудовому слідстві, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Слідчий суддя також врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який хоча раніше і притягався до кримінальної відповідальності, проте має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні трьох дітей та прийшов до висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу, немає.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою на строк 60 діб. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На його думку, слідчий суддя належно не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що висновок слідчого судді про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не відповідає дійсності, оскільки у шлюбі з матір`ю дітей не перебуває, аліменти на утримання дітей від попереднього шлюбу не сплачує, не працює, деякий час знаходився у розшуку та підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, усвідомлює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, що свідчить про недостатність обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який може не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

-3-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000009 від 08.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.332 КК України. 17.08.2017 ОСОБА_6 , відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, обґрунтовано визнав, що достатніх підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою немає. Переконливих даних, які б свідчили про недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ні у клопотанні слідчого, ні прокурором та слідчим в судовому засіданні не наведено.

З урахуванням вказаного, а також даних про особу ОСОБА_6 , а саме, позитивної характеристики за місцем проживання, наявності постійного місця проживання та міцності соціальних зв`язків, наявності на утриманні трьох дітей, в тому числі і те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності притягався, слідчий суддя вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід може забезпечити дотримання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема: прибувати до кабінету №1 слідчого відділення Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, за адресою м. Рахів вул. Карпатська, 15 «а» до слідчого слідчого відділення ОСОБА_10 на першу його вимогу; не відлучатися із житлового приміщення в якому він фактично проживає за адресою

АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого прокурора або суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, факт вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наведені в апеляційній скарзі прокурором доводи з приводу можливих на цій стадії судового розгляду виду та строку покарання ОСОБА_6 суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема, передбаченій п.10. ч.1 ст.7 КПК України презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а його твердження щодо можливої суворості покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 не можуть враховуватись як вагома обставина для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявність інших обставин, в тому числі подія злочину, зокрема закінчений замах, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не свідчать про особливу тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 («Мамедова проти Росії) - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Наявність судимості, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, також було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення, а інші посилання прокурора, зокрема, несплата аліментів на утримання дітей, не може бути правовою підставою для скасування ухвали, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

-5-

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів також, ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважажє, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Разхівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: