АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року про відмову в накладенні арешту майна по кримінальному провадженню №0002101,
за участю прокурора ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі представник потерпілої просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002101 за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги представник потерпілої посилається на те, що слідчий суддя необгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого та вважає. Для збереження цілісності майна потерпілої накласти арешт на вищезазначену квартиру.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002101 за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що лідчим не доведено, що вказана квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину, оскільки дійсність договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна не ставиться під сумнів, як наявність передачі грошових коштів покупцем.
Окрім того, у доданому до матеріалів клопотання витязі з ЄРДР, зазначається, що невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа чужим майном, в той час, як арешт слідчий просить накласти на квартиру АДРЕСА_3 у тому ж будинку, проте відомості щодо неї в ЄРДР відсутні.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги потерпілої та просив задовольнити її, потерпілу та її представника які також присили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2018 року до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , про те, що невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживанням довірою, заволоділа майном, чим завдала шкоду (ЖЄО 37841).
За даним фактом СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до ЄРДР за №0002101 від 11.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_7 , яка пояснила, що 10.08.2018 року раніше їй невідома громадянка, яка представилася як ОСОБА_9 , завідомо маючи на меті умисел заволодіти майном, шляхом зловживання довірою, а саме увійшовши в довіру останньої, заволоділа її грошовими коштами в сумі 16850 доларів і 737 гр. від продажу квартири АДРЕСА_4 та належала їй на праві власності.
Предметом зазначеного злочину було наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_4 .
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України вищевказана квартира АДРЕСА_4 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що вона є об`єктом кримінально-протиправних дій.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
У відповідності до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
А тому враховуючи викладене з метою збереження вказаної квартири колег8ія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого в частині заборони відчуження даної квартири
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 131, 170, 171, 176, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
У ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року про відмову в накладенні арешту майна по кримінальному провадженню №0002101 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002101 задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4