Справа № 466/4219/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/476/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року про обрання до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , підозрюваної кримінальному провадженні № 0000014 від 01 березня 2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000014 від 01 березня 2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України скасувати; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , погодженого

прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання підозрюваної ОСОБА_9 , тобто з 18 червня 2018 року; встановити ОСОБА_9 , у випадку внесення застави, обов`язки, передбачені КПК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 за погодженням прокурором Львівської місцеві прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримані під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено.
Застосувано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що становить 35240 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Роз`яснено ОСОБА_9 , що застава може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою ( заставодавцем) у будь-який момент з часу винесення ухвали.
Внесення застави визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з під варти.
Встановлено ОСОБА_9 , у випадку внесення застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 .
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині визначення мінімального розміру застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також в частині обчислення строку тримання під вартою ОСОБА_9 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стверджує, що при постановленні ухвали суд першої інстанції у повній мірі не врахував вимоги п.2 ч.5 ст.182 КПК України, яким визначено, що щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також не врахував, що у цьому випадку застава у мінімальному розмірі, визначеному кримінальним процесуальним кодексом не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Підкреслює, що під час визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_9 слідчим суддею не враховано, що ризики, передбачені ст.177 КПК України об`єктивно існують, зокрема: з метою отримання доказів її злочинної діяльності проводились негласні слідчі (розшукові) дії із залученням цивільних осіб, які надали добровільну згоду на співпрацю із органом досудового розслідування. E матеріалах кримінального провадження, до яких підозрюваній ОСОБА_9 та її захиснику надано доступ, містяться відомості про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , які можуть викрити осіб, які залучались до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Враховуючи те, що зазначені особи підлягають допиту в якості свідків під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, слід дійти висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 може незаконно впливати на зазначених свідків.

Крім цього, судом при визначенні розміру застави не взято до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а також відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_9 , та те, що остання будучи раніше судимою, протягом іспитового строку вчинила нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, може переховуватись від органі в досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, слідчим суддею залишено поза увагою те, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті сорок гривень) не здатна забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на неї обов`язків.

Cудом першої інстанції залишено поза увагою те, що розмір застави, вказаний у клопотанні прописом «двадцяти» зазначено помилково, а цифрове значення розміру застави вказано у клопотанні слідчої «80», у з`язку з чим, у судовому засіданні прокурор просила застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Хоча слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак визначений розмір застави в розмірі 35240 грн. не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Окрім цього, при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 слідчим суддею не взято до уваги вимоги ч.2 ст.197 КПК України, якою визначено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Так, слідчий суддя ухвалив, що строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_9 . Водночас, в додатках до клопотання слідчою подано копію протоколу затримання ОСОБА_9 , з якого вбачається, що підозрювана була затримана 18 червня 2018 року. Відтак, з урахуванням вимог ч.2 ст. 197 КПК України, на думку прокурора, необхідно обчислювати строк дії ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 , тобто з 18 червня 2018 року.

Таким чином, при обчисленні строку дії ухвали судом допущено істотні

порушення вимог кримінального процесуального закону, чим погіршено становище підозрюваної ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Зі змісту ч.2 ст.177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може:
1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
У справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, Суд зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим відповідно до ст.5 §1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Беручи до уваги той факт, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені матеріалів провадження у рамках закону оцінює надані докази, колегія суддів приходить до переконання, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які вказують про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Таке, зокрема підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду покупця від 04 травня 2018 року, протоколом огляду місця події від 04 травня 2018 року, висновком експерта №3/467 від 29 травня 2018 року, протоколом про результати проведення оперативної закупки від 07 травня 2018 року.
Щодо апеляційних доводів у частині збільшення розміру застави, оскільки в тексті клопотання вірно зазначено розмір застави 80, а помилково прописом «двадцять» розмірів прожиткового мінімуму, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшла до вірного висновку про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 меншої суми застави, з урахуванням вимог, передбачених ст.182 КПК України.
Так, згідно із п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, даних про особу підозрюваної ОСОБА_9 , зокрема наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей, та ризики передбачені ст. 177 КПК України дійшла до вірного висновку про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону у частині обчислення строку дії оскаржуваної ухвали.
Так, відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
З матеріалів судової справи вбачається, що підозрювана ОСОБА_9 затримана 18 червня 2018 року (а.с.27-28). Відтак, строк тримання під вартою слід обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_9 , тобто з 18 червня 2018 року.
Тому доводи апелянта у цій частині є підставними та заслуговують на увагу.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 177, 182, 183, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 за погодженням прокурором Львівської місцеві прокуратури №2 ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 19:30 год. 18 червня 2018 року.

Для забезпечення виконання ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок апеляційного суду Львівської області (банк отримувач ДКС України м. Київ, р/р 0749, МФО 820172, ).

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками;

5)здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
У разі невиконання цих обов`язків, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4