У Х В А Л А
іменем України

14 червня 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

13.06.2018 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000484 від 12.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме мішок білого кольору з полімерної тканини з маркуванням "Зернова кормова суміш для тварин і птахів ЛЮБА ФЕРМА", без пошкоджень.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.06.2018 до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від директора Лиманського ДВСРП ОСОБА_5 про те, що не встановлена особа в ніч з 11.06.2018 на 12.06.2018 скоїла таємне викрадення майна з території обслуговування Лиманського державного виробничого сільськогосподарського-рибоводного підприємства.

12.06.2018 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

У клопотанні міститься посилання на протокол огляду місця події, який проведений 12.06.2018 у період часу з 13:50 години по 14:25 годину поблизу Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, в ході якого було оглянуто автомобіль "ВАЗ-2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , де виявлено та вилучено мішок білого кольору з полімерної тканини, з маркуванням "Зернова кормова суміш для тварин і птахів ЛЮБА ФЕРМА", який має заводське упакування без пошкоджень.

На підставі вище викладеного слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучений мішок з зерновою сумішшю може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Представник власника тимчасово вилученого майна - директор Лиманського ДВСРП ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив належність тимчасово вилученого майна Лиманському ДВСРП, не заперечував проти застосування арешту вказаного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, з подальшою передачею цього майна до господарства.

Вислухавши думку прокурора, представника власника тимчасово вилученого майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

12.06.2018 директор Лиманського державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства ОСОБА_5 звернувся до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про таємне викрадення корму для риб, загальною вагою 40 кг.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000484, 12.06.2018 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: Не встановлена особа в ніч з 11 на 12 червня 2018 року шляхом вільного доступу з території обслуговування Лиманського державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства, розташованого в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області, викрала майно, яке перебуває на балансі зазначеного підприємства.

З протоколу огляду місця події від 12.06.2018 вбачається, що на ділянці поблизу будівлі Зміївського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд. 26, було за добровільної згоди оглянуто автомобіль "ВАЗ-2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому під час огляду було виявлено та вилучено викрадений з Лиманського ДВСРП корм для риби, вагою 40 кг, який знаходиться у мішку білого кольору з полімерної тканини, з маркуванням "Зернова кормова суміш для тварин і птахів ЛЮБА ФЕРМА", який визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до камери схову Зміївського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до постанови слідчого від 12.06.2018.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучений мішок з кормом для риби має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо відомостей вважати тимчасово вилучене майно є доказом злочину, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на строк один місяць, на тимчасово вилучене майно у вигляді корму для риби, вагою 40 кг, який знаходиться у мішку білого кольору з полімерної тканини, з маркуванням "Зернова кормова суміш для тварин і птахів ЛЮБА ФЕРМА".

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1