Справа № 192/1686/18
Провадження № 1-в/204/1279/18
У Х В А Л А
20 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні залу судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,
за участю прокурора ОСОБА_4 представника установи ОСОБА_5 , засудженого- ОСОБА_6
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. В обґрунтування клопотання вказав, що за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області він був засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Покарання відбуває в Солонянській ВК-21 з квітня 2016 року. На цей час відбув строку покарання. За час перебування в місцях позбавлення волі він характеризується позитивно, стягнень немає, дотримується правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований, а саме займається переробкою пляшечних дозаторів. До роботи він ставиться сумлінно та добросовісно, чим довів своє виправлення. Також він інвалід 3-ї групи. Має совокупність хвороб: туберкульоз, ВІЛ-інфекцію, виразки шлунку, гепатит С та холецистит, хронічний геморой.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року було задоволено подання Солонянського районного суду Дніпропетровської області про направлення до іншого суду для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями 13.09.2018 року дане клопотання переданого на розгляд судді ОСОБА_1 .
У судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив змінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.
Представник установи заперечував проти задоволення клопотання, оскільки комісією Солонянської ВК № 21 23.02.2018 року було відмовлено ОСОБА_6 у звільненні на підставі ст. 81 КК України. 13.10.2017 року комісією Солонянської ВК № 21 було відмовлено у заміні невідбутої частини строку покарання більш м`яким на підставі ст. 82. 17.03.2017 року комісією Солонянської ВК № 21 було відмовлено у задоволенні клопотання про зміни умов тримання на підставі ст. 101 КК України. За час відбуття покарання характеризується задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочено не мав. Проте, на шлях виправлення не став, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, що підтверджується матеріалами особової справи та характеристикою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі з випробувальним терміном один рік і остаточно призначено покарання ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Початок строку покарання рахується з 28 січня 2016 року. Кінець строку покарання - 28.02.2019 року.
Згідно довідки по особовій справі засуджений ОСОБА_6 перебуває у Солонянській ВК-21 з 14.09.2017 року. Комісією Солонянської ВК № 21 23.02.2018 року було відмовлено ОСОБА_6 у звільненні на підставі ст. 81 КК України. 13.10.2017 року комісією Солонянської ВК № 21 було відмовлено у заміні невідбутої частини строку покарання більш м`яким на підставі ст. 82. 17.03.2017 року комісією Солонянської ВК № 21 було відмовлено у задоволенні клопотання про зміни умов тримання на підставі ст. 101 КК України.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 , засуджений в установах покарань за останньою судимістю знаходиться з 29.01.2016 року. За період перебування в УВП № 3 м. Кривого Рога характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. За період перебування з 22.02.2016 року в СІЗО м. Херсон характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. За період перебування з 28.03.2016 року в УВП № 3 м. Кривого Рога характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання характеризується задовільно. Порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місто та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Відповідно до ст. 124 КВК України не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, вважає свій рівень достатнім. Відповідно до ст. 127 КВК України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом отримання посилок.
Приймаючи рішення по даному кримінальному провадженню за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст. 82 КК України, суд виходить з вимог ст. 370 КПК України, згідно якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до частини 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з пунктом 1 частини 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до частини 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.
Відповідно до частини 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Вимогами ч.2 ст. 67, ч.2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КВК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Проте, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах.
На підставі викладеного, керуючись ст.61, 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1