АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6776/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/735/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.10.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харків, громадянин України, не одружений, з повною середньою освітою, не працюючий, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 12.11.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік;
- 15.10.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.07.2015 року умовно - достроково, з невідбутим строком 9 місяців.
визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України з призначенням покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим, останній раз 15.10.2013 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.07.2015 умовно - достроково, з невідбутим строком покарання 9 місяців, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин за наступних обставин:
Так, 07.07.2017 близько 20.00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на кухні в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм знайомим ОСОБА_9 у ході сварки, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, наніс декілька ударів кулаками в область голови останнього, після чого взяв зі столу правою рукою кухонний ніж та наніс ОСОБА_9 один удар в область живота, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку експертизи № 776-А/17 від 31.07.2017 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани потиличної області зліва та правої надбрівної дуги, синець обличчя, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) відповідно (п.п. 2.3.1, «а», 2.3.3. «Правил судово - медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») та проникаючу колото - різану рану передньої черевної стінки живота з наскрізним ушкодженням тонкого кишківника, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (п. 2.1.3 «к» «Правил судово - медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.10.2017 року змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування вимог вказує на те, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 формально зазначив дані про особу обвинуваченого, не врахувавши в повному обсязі відомості, що злочин був спровокований діями самого потерпілого, який за віком є значно старшим від обвинуваченого та фізично більш розвинутим. Крім того вказує, що суд залишив поза увагою письмову заяву потерпілого ОСОБА_9 щодо призначення покарання ОСОБА_7 .

Зазначає, що суд у вироку належним чином не вмотивував свого рішення щодо необхідності ізоляції ОСОБА_7 від суспільства.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий; звільнявся умовно-достроково , але належних висновків не зробив ; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; не працює ; за місцем проживання характеризується посередньо ; не одружений .

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання , щирого каяття у скоєному, а також обставин що обтяжують покарання : рецидиву злочину та вчинення його в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд врахував відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого.

З врахуванням зазначеного суд призначив покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.1 ст. 121 КК України , яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, але відповідних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав та продовжив злочинну діяльність після умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи.

При таких обставинах та з врахуванням рецидиву злочину, доводи апеляційної скарги захисника в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину і не дають підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком .

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 , відповідає тяжкості скоєного ним злочину та особі обвинуваченого. Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: