ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2016 року за №0000440 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, раніше судимого:
- 03.01.2018 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13 вересня 2016 року близько 23-00 години, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, протиправно, з метою особистого збагачення, перебуваючи на подвір"ї домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_2 здійснив крадіжку мобільного телефону марки " Nomi і241", який належить ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1891 від 25.11.2016 року становить 387,77 грн. та грошей в сумі 300 грн., які взяв на лавочці шляхом вільного доступу. Такими діями обвинуваченого потерпілому спричено матеріальних збитків на загальну суму 687,77 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після зміни прокурором обвинувачення свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив суду, що у вересні 2016 року зайшов до свого знайомого ОСОБА_6 у двір в с. Іркліїв з намірами попити разом пива. В дворі нікого не було, на лавці лежав мобільний телефон і гаманець. В подальшому в Іркліївському ліцеї телефон подарував товаришу ОСОБА_7 . В гаманці було 300 грн., але його було повернуто потерпілому. Запевняв суд у тому, що на даний час засуджує таку свою поведінку, стане на шлях виправлення. Просив не карати його суворо.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 беручи до уваги щире розкаяння підзахисного, відсутність претензій зі сторони потерпілого, просив призначити мінімальне покарання, визначене відповідною санкцією частини статті КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, претензій не має.

На підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності потерпілого, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності останнього.

Винність обвинуваченого в інкримінованому правопорушенні підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення:

- рапортом старшого інспектора чергового Чорнобаївського відділення поліції Золотоністького ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 14.09.2016 (а.с. 98);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.09.2016 ( а.с. 99);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2016 ( а.с. 100);

- протоколом огляду предметів від 14.09.2016 ( а.с. 101).

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 25.11.2016 № 4/1891 (а.с. 103-108).

Дані докази суд вважає належними та допустимими.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв"язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що він перебуває під наглідом лікаря-психіатра з 2014 року з приводу розладів поведінки, виявляє ознаки "дисоціального розладу особистості", при цьому усвідомлює свої дії та може керувати ними, не одружений, на утриманні дітей немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем навчання характеризується негативно.

Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації, ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середньою. Вважають, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом"якшують покарання винного згідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання винного згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом"якшують покарання, висновки досудової доповіді суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Чорнобаївського районного суду від 03 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі за злочин, вчинений 12 грудня 2015 року. На даний час вирок набрав законної сили і обвинувачений відбуває покарання.

Оскільки злочин, за яким засуджується ОСОБА_4 , був ним вчинений до постановлення вищевказаного вироку, то суд вважає необхідним визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Крім того, слід зазначити наступне.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року у справі № 709/2654/16-к до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкської області від 25 січня 2017 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом, лікуванням і наступним вирішенням питань соціальної реабілітації, строк якого неодноразово продовжувався.

Під час зміни запобіжного заходу суд виходив з наявності висновку судово-психіатричної експертизи від 20 січня 2017 року № 10, відповідно до змісту якого останній не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Разом з тим, в цей період стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від

26 вересня 2017 року № 173 останній, як на момент вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, так і на момент проведення експертизи усвідомлює свої дії та може керувати ними.

За таких обставин вказаний запобіжний захід змінено ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 7 листопада 2017 року у справі № 709/2052/16-к та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року провадження за клопотанням прокурора про застосування стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру закрито, матеріали кримінального провадження повернуто прокурору. В подальшому прокурором скеровано до суду обвинувальний акт. Під час розгляду даного провадження запобіжний захід не змінювався.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на вказані обставини, виходячи із загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, законність, повага до людської гідності, керуючись принципами гуманності та справедливості, переслідуючи за мету виконання завдань кримінального провадження щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування у психіатричному закладі, в тому числі під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

24 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі".

21 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених в частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 20 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 527,76 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком, та за вироком Чорнобаївського районного суду від 03.01.2018 року - визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту - 20 грудня 2016 року. При цьому зарахувати ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, чинній до 20.06.2017 року) у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки " Nomi і241" та шуроповерт у кейсі марки "Startex", що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 527,76 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1