1Справа № 335/5244/18 1-кс/335/3556/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
З тексту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
11 травня 2018 року, приблизно о 08 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Електричної в місті Запоріжжі, з боку вулиці Шамотної в напрямку провулку Сніжного, на Т-образному перехресті з вулицею Театральною, виконуючи маневр повороту наліво, скоїв зіткнення з мотоциклом «KEEWAY», без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному з ним напрямку, позаду нього.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоциклу «KEEWAY», без реєстраційного номеру, ОСОБА_6 загинув на місці пригоди.
11 травня 2018 року, після завершення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , органом досудового розслідування тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію спецмайданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Слідчий зазначає, що автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який приймав участь в дорожньо-транспортній пригоді, є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення.
Накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно- транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, судової інженерно-транспорної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, тощо.
Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий просив накласти арешт на автомобіль ««ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням його власника права на відчудження, розпорядження та користування вказаним майном.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав, які викладені в ньому.
ОСОБА_4 проти клопотання слідчого заперечував, надав суду пояснення, просив відмовити в його задоволенні.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 11 травня 2018 року, органом досудового розслідування тимчасово вилучено автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено для зберігання на територію спецмайданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2007 року РЕВ МРВ ДАІ №№ 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області, знаходиться у власності ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим у судовому засіданні доведено, що вилучений транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні та є об`єктом дослідження в рамках проведення необхідних судових експертиз.
Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.
Доводи власника майна про безпідставність клопотання слідчого слідчий суддя відхиляє, як необґрунтовані.
Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, чи досліджувати питання наявності чи відсутності складу кримінально правопорушення.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Разом з тим, частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що в разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Тому, слідчий суддя приходить до висновку про арешт вказаного автомобіля з передачею його на відповідальне зберігання його власнику із з забороною права на відчудження, розпорядження та користування вказаним майном.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України. Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у виді заборони права на відчудження, розпорядження та користування вказаним майном.
Передати ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як власнику, на відповідальне зберігання автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території спец майданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Особою відповідальною за відповідальне зберігання автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначити ОСОБА_4 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном (використання авто як засобу чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення), яке описано та передано на відповідальне зберігання тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 травня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17 травня 2018 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1