ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/7121/18
Провадження № 1-кс/201/4626/2018
УХВАЛА

26 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001001 від 08.08.2017 клопотання слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, який працює на посаді інспектора роти №6 батальйону №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №9 о/с від 21.01.2016 призначений на посаду інспектора роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро..

Таким чином, ОСОБА_6 , займаючи посаду інспектора роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро, постійно здійснював функції представника влади, та в силу ч. 3 ст. 18 КК України являвся службовою особою.

Отже, інспектор роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_6 , будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи відповідну фахову підготовку та досвід роботи в органах внутрішніх справ України, свідомо і цілеспрямовано використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності за наступних обставин. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, 23.06.2017, о 16 год. 57 хв. під час патрулювання ОСОБА_7 та інспектор роти №7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_8 знаходились біля будинку 210 по пр. Свободи у м. Дніпрі, де оформляли адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_9 .

У цей час, 23.06.2017, о 17 год. 05 хв., до них підійшов ОСОБА_10 та запитав щодо причин та підстав проведення бесіди поліцейських з раніше йому незнайомим гр. ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_10 почав вести відеоз`йомку на свій мобільний телефон.

З цієї причини у інспектора роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_6 та інспектора роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_8 , які знаходились біля будинку № 210 по проспекту Свободи у м. Дніпро, без будь-яких законних підстав та в порушення норм міжнародного та національного законодавства України, виник злочинний намір на перевищення влади та безпідставне незаконне затримання ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на перевищення влади та безпідставне незаконне затримання ОСОБА_10 , 23.06.2017, о 17 год. 10 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходячись біля будинку №210 по проспекту Свободи у м. Дніпро, будучи службовими особами правоохоронного органу, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та бажаючи діяти саме таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_10 будь-яких протиправних дій не вчиняв, за відсутності підстав для застосування поліцейських заходів, всупереч вимогам ст.ст. 3, 7, 18, 19, 29, 30, 42, 43, 44 ЗУ «Про Національну поліцію», без будь-якої необхідності, не попередивши ОСОБА_10 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, з використанням фізичного насильства, принижуючи гідність особи у присутності перехожих, повалили ОСОБА_10 на асфальт заламавши руки за спину, супроводжуючи це болісними для потерпілого діями, надягли на руки ОСОБА_10 спеціальний засіб кайданки, позбавивши останнього права на вільне пересування, чим явно вийшли за межі наданих їм прав та повноважень. В ході затримання будь-яких заборонених предметів у ОСОБА_10 виявлено не було.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне затримання особи, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , без складання будь-яких процесуальних документів щодо затримання особи, незаконно утримували ОСОБА_10 у кайданках, протягом 1 години, приблизно до 18.00 23.06.2017, до приїзду машини швидкої медичної допомоги, викликаної для надання медичної допомоги ОСОБА_10 , і, тільки на вимогу медичних працівників та прибулих на місце події знайомих потерпілого ОСОБА_10 громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 припинили незаконне застосування спеціального засобу кайданок та звільнили потерпілого ОСОБА_10 без оформлення жодного процесуального документу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в результаті застосування ними фізичної сили до ОСОБА_10 , останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1555е від 31.05.2018 спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі праворуч, на правому ліктьовому суглобі та в поперековій області праворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу на шиї праворуч, внутрішньо-шкіряних крововиливів та саден лівої верхньої кінцівки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, а саме в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Так, 22.06.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, винність якого повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на його задоволенні наполягав, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження № 0001001, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28,

ст. 365 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, обираючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 , 08.08.1983 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 24 серпня 2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1