ун. № 759/8225/18
пр. № 1-кп/759/821/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0003189, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29.04.2010 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 2) вироком Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі; 3) вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.03.2014 року за ч. 2 ст. 186, 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 30.11.2017 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 20.04.2018 року приблизно о 00 годин 20 хвилин, знаходячись на території автостанції «Дачна» по проспекту Перемоги, 142 в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 та те, що в останнього в руках знаходився мобільний телефон марки «Huawei». В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 і, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, завдав потерпілому удар правою ногою в область голови, після чого вихопив у нього з рук мобільний телефон. Спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, які згідно з висновком експерта № 268 від 04.05.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 з мобільним телефоном марки Huawei моделі nova lite 2017 Dual Sim вартістю 2825 гривень 86 копійок, залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2825 гривень 86 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 20.04.2018 року о 00 годин 20 хвилин він, знаходячись на території автостанції «Дачна» по проспекту Перемоги, 142 в м. Києві, помітив чоловіка, який сидів на лавочці та тримав в руці мобільний телефон та вирішив повторно відкрито викрасти мобільний телефон з метою обернення його на свою користь на особистого збагачення, та завдав останньому один удар правою ногою в область голови, після чого вирвав у нього з рук мобільний телефон марки «Huawei», після чого втік. Вартість та вид викраденого він не оспорює. ОСОБА_3 просив суворо його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні повторного відкритого викрадення чужого майна на суму 2825,86 грн., поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинене повторно, кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття останнього, що передбачено ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який осудний, працездатний, офіційно не працює, характеризується позитивно, має середню освіту, раніше неодноразово судимий, за даними облікової документації не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не одружений, але зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах і має на утриманні малолітню дитину, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції цієї частини ст. 186 КК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те що вчинений ОСОБА_3 злочин становить значну суспільну небезпеку, а також те, що ОСОБА_3 має непогашені судимості, скоїв аналогічний злочин через 4 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи щире каяття обвинуваченого та повне визнання ним своєю вини, суд вважає за необхідне призначити його не у максимальних межах, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 20.04.2018 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки Huawei моделі nova lite 2017 Dual Sim, який зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_7 за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засуджений, який перебуває під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1