Справа № 1-кп/593/40/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" вересня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника ( адвоката) - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рекшин, Бережанського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року засудженого за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень (покарання відбуте),- за ч.1 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , в обідню пору доби, перебуваючи в с.Рекшин, Бережанського району Тернопільської області поблизу господарства свого знайомого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_1 , з метою провідати останнього, зайшов на територію його господарства, попрямував до вхідних дверей в житловий будинок, влаштованих з тильної сторони будівлі й відчинивши їх, увійшов всередину. Перебуваючи у житловому будинку, покликав господаря, на що останній не відізвався, тоді ОСОБА_9 зрозумів, що потерпілий ОСОБА_11 відсутній по місцю свого проживання і вирішив вчинити таємне викрадення майна потерпілого. Реалізовуючи такий свій злочинний намір, цього ж дня, в обідню пору доби ОСОБА_9 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 , увійшов в одну із кімнат, яка розташована зліва від входу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, переслідуючи корисливу мету наживи, умисно таємно викрав із поверхні тумби серванту машинку для стрижки волосся марки «Magio» вартістю 280,00 гривень. У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 перемістився у другу спальну кімнату, що знаходиться праворуч від входу у будинок, де переслідуючи корисливу мету, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав кутошліфувальну машину марки «Горизонт», вартістю 477,00 гривень, що знаходилась на підлозі під ліжком та грошові кошти в сумі 1800,00 гривень (купюрами номіналом по 200, 100 та 50 гривень), які лежали під скатертиною на столі. Із викраденими речами та грошовими коштами ОСОБА_9 покинув житловий будинок ОСОБА_11 , отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 557,00 гривень.

Окрім цього ОСОБА_9 , будучи раніше судимим 21 лютого 2017 року Бережанським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисно-корисливі злочини за наступних обставин.

Так, на початку червня 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 10 години, у ОСОБА_9 , який перебував по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житловий будинок своєї сусідки ОСОБА_12 . Реалізовуючи свій злочинний намір, на початку червня 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 10 години ОСОБА_9 , зайшов у господарство ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_1 , де переконавшись, що ОСОБА_12 перебуває у приміщенні літньої кухні та за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, підійшов до вхідних дверей житлового будинку та, виявивши що двері не замкнені на замок, відкривши їх, шляхом вільного доступу проник у житло. У подальшому пройшов до приміщення кухні, розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає та що його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав 10 скляних банок з тушонкою із свинини ємністю по 0,5 л кожна, вартістю по 60,00 гривень, які знаходилися на поверхні металевих блятів кахельної печі. Із викраденим майном ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 600,00 гривень.

Окрім цього, 12 червня 2017 року близько 05 години ранку у ОСОБА_9 , під час перебування на подвір`ї господарства знайомої ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна останньої, поєднаний з проникненням у її житловий будинок. Реалізовуючи такий свій злочинний намір, 12 червня 2017 року близько 05 години ранку, ОСОБА_9 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, через відчинені вхідні двері увійшов у житловий будинок потерпілої, піднявся на горище, звідки умисно таємно викрав поліетиленовий мішок з цукром, вагою 19,3 кг, загальною вартістю 318, 45 грн. (з розрахунку вартості за 1 кг цукру 16, 15 грн.), який належав ОСОБА_8 . З викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 318, 45 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 185 КК України за фактом вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 та за ч.3 ст. 185 КК України за фактами вчинення таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 визнав в повному обсязі. Пояснив по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 що знає потерпілого, який живе по сусідству від нього (обвинуваченого) й час від час допомагає йому по господарству. Дійсно, в серпні 2016 року, точної дати вже не пригадує, вирішив зайти до потерпілого, щоб випити спиртного. Зайшовши в будинок через незамкнуті двері побачив, що господаря немає вдома, очевидно вигнав пасти худобу. Бажаючи випити спиртне і здобути для його придбання кошти, вирішив пошукати якесь майно потерпілого, щоб викрасти і за нього придбати алкоголь. Вже перебуваючи в будинку побачив машинки для стрижки волосся, шліфувальну машинку (болгарку). Шукав гроші і знайшов близько 2 000,00 грн., які лежали на столі. Все перелічене він забрав з будинку і витратив на придбання спиртного. Наступного дня його знайшов потерпілий і питав за що той п`є. На що він відповів, що за його (потерпілого) гроші. Після цього він повернув потерпілому те, що викрав у нього.

По епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 обвинувачений пояснив, що потерпілу знає, вона проживає із ним по сусідству в с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області і доводиться йому двоюрідною тіткою. Дійсно, в червні 2017 року він вирішив зайти що неї, щоб випити горілки, бо вона його не раз вгощала. В цей час побачив, що потерпіла перебувала в приміщенні літньої кухні і ліпила вареники. Тоді вирішив піти в її будинок, щоб взяти з нього щось цінне для придбання спиртних напоїв. При цьому переконався, що потерпіла його не бачить. Так він зайшов в будинок через незамкнені двері і знайшовши у ньому 10-ть скляних банок тушонки, викрав їх, маючи намір спожити, як закуску. Пішов з будинку з викраденим не поміченим. Вже пізніше зізнався потерпілій,що викрав у неї тушонку і відшкодував її вартість грішми.

Щодо викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений пояснив, що потерпілу знає, оскільки неодноразово допомагав їй по господарству, інколи навіть ночував у її будинку. Так, в період червня-серпня 2017 року він працював у потерпілої в с.Нараїв Бережанського району, - складав цеглу, рубав дрова, розбирав будівлю кухні. Працював безоплатно і в цей період ночував у потерпілої, спав у приміщенні кухні на дивані. Одного дня у вказаний період часу, він прокинувся близько 06 години ранку й вийшов на подвір`я. Там він побачив, що потерпіла пішла доїти корову і її немає в будинку й вона його не бачить. Тоді у нього виникло бажання викрасти з будинку потерпілої цукор, який, як він попередньо бачив, знаходився у мішку в кладовці на горищі. Задля цього він зайшов у будинок потерпілої, завдав собі мішок з цукром на плечі, вийшов на двір, перекинув мішок через огорожу, перескочив сам і взявши викрадений мішок з цукром, пішов з ним на хутір Чверті ( територія Нараївської сільської ради), по дорозі бачив знайомого ОСОБА_13 . Також, йдучи, загубив один гумовий тапок, який пізніше знайшли в господарстві потерпілої. Мішок був білим, заповненим наполовину і у ньому знаходилося близько 50 кг цукру. На хуторі заніс викрадений цукор до знайомого ОСОБА_14 і запропонував йому придбати у нього цукор за 0,5 л спиртного. Той погодився. Придбане спиртне там же випив і заснув. Пам`ятає, що туди прибігла потерпіла і щось кричала; потім пригадує що прокинувся вже у селі Стриганці Бережанського району, з якого його і забрали працівники поліції. Пропонував потерпілій гроші або цукор на відшкодування збитків, але та відмовлялася. Лише під час судового розгляду потерпіла погодилася прийняти він нього на відшкодування збитків цукор.

Також обвинувачений запевнив суд про своє щире каяття у вчиненому, всі збитки потерпілим він відшкодував, жалкує про вчинене і більше злочинів вчиняти не буде, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про те, що з рішенням суду по справі буде згідний, розгляд справи просить проводити за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого він немає, збитки йому відшкодовано; щодо міри покарання обвинуваченого, то покладається на думку суду (а.с. 37,98).

Потерпіла ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого вона немає; просить його суворо не карати і волі не позбавляти (а.с.82).

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що обвинуваченого знає з його дитинства, оскільки жили на межі їх сіл, потерпіла в с. Нараїв, а обвинувачений в с.Рекшин Бережанського району, раніше відносини були нормальні, а зараз стали неприязні через те, що обвинувачений вчинив у неї крадіжку. Так, на початку червня 2017 року ОСОБА_9 став проживати в с.Нараїв Бережанського району у своєї сестри. Раніше, впродовж 2016 року він неодноразово приходив до неї, допомагав привозити сіно, тощо і це тривало до осені 2016 року, поки він не вкрав у неї коня, за що був засуджений. 12 червня 2017 року вона (потерпіла) перебувала вдома, - АДРЕСА_2 . Прокинулася близько 06 години і пішла доїти корову. Після цього збудила свою доньку ОСОБА_15 і разом з нею вигнала пастися худобу. Повернулася в будинок десь через 30 хв., згадавши, що не зачинила будинок, поснідала і далі до вечора працювала по господарству. Вже наступного дня вона виявила пропажу мішка з цукром ( 50 кг), який знаходився біля кладовки в кінці коридору будинку. Запідозривши у крадіжці ОСОБА_9 зателефонувала до ОСОБА_16 і розпитувала чи не бачив обвинуваченого, розповіла про крадіжку. На що той повідомив, що ОСОБА_9 заніс цукор до ОСОБА_14 , а потім п`яний спав на вулиці. Після цього вона зателефонувала у поліцію і повідомила про те, що ОСОБА_9 вчинив крадіжку її майна. Цього ж дня обвинувачений був затриманий і зізнався у вчиненому. Десь через тиждень після цих подій працівники поліції повернули їй цукор вагою близько 19 кг. Просила покарати обвинуваченого суворо і призначити йому покарання терміном 3 роки позбавлення волі. У подальшому потерпіла подала суду письмову заяву у якій зазначила, що збитки їй відшкодовано, але обвинуваченого вона не пробачила і просить покарати його суворо й призначити йому максимальне покарання у виді позбавлення волі, визначеного санкцією ч.3 ст. 185 КК України ( а.с. 324-326).

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України по факту крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 в період серпня 2016 року, його винність у вчиненні умисного таємного викрадення чужого майна також доводиться і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 травня 2017 року, згідно якого ОСОБА_11 заявив про те, що у серпні 2016 року із його житлового будинку ОСОБА_9 було таємно викрадено його майно та грошові кошти ( а.с. 166);

-протоколом огляду місця події від 06 травня 2017 року із доданою таблицею ілюстрацій, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , з якого вбачається, що під час зазначеної слідчої дії потерпілий вказав де у приміщеннях його житлового будинку знаходилося майно, викрадене в серпні 2016 року(а.с. 168-170);

-згідно висновку експерта №-6-393/17 від 24 травня 2017 року із доданою таблицею ілюстрацій, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, станом на серпень 2016 року, без урахування вартості оригінальних комплектуючих та за умови працездатності, залишкова вартість ручної електричної кутової машини (болгарки) торгової марки «Горизонт» модель «АG- 232» може становити 477,00 грн.; залишкова вартість машинки для стрижки волосся торгової марки «МАGІО» модель «МG-582» може становити 280,00 гривень (а.с. 174-181);

-згідно довідки про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6-393/17 від 24 травня 2017 року, на залучення експерта для проведення такої експертизи витрачено 494,35 грн. ( а.с. 182);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22 червня 2017 року та доданою до нього таблицею ілюстрацій, в процесі якого ОСОБА_9 добровільно розказав та показав всі обставини вчинення ним крадіжки майна та грошей з будинку потерпілого ОСОБА_11 ( а.с. 186-194);

-постановою слідчого від 05 травня 2017 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні кутошліфувальну машинку марки «Горизонт», машинку для стрижки волосся марки «МАGІО», які добровільно видав ОСОБА_11 ( а.с. 195);

-згідно розписки потерпілого ОСОБА_11 від 06 червня 2017 року він отримав від слідчого на зберігання кутошліфувальну машинку «Горизонт» та машинку для стрижки волосся «Маджестік» ( а.с. 197).

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України по факту крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 вчиненої на початку червня 2017 року, його винність у вчиненні умисного таємного викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у приміщення, вчиненого повторно, також доводиться і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_12 заявила про те, що на початку травня 2017 року ОСОБА_9 таємно викрав у неї близько 10 банок по 0,5 літра свинної консервації («тушонок»)( а.с. 209);

-протоколом огляду місця події від 06 травня 2017 року із доданою таблицею ілюстрацій, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_12 , з якого вбачається, що під час зазначеної слідчої дії потерпіла вказала де у приміщеннях її житлового будинку знаходилося майно, викрадене в травні 2017 року(а.с. 211-215);

-як вбачається із повідомлення про неможливість проведення експертизи від 24 липня 2017 року за №-6-527/17, вирішити поставлене перед судовою експертизою питання « Яка ринкова вартість 1 скляної банки, об`ємом 0,5 літра домашньої свинячої тушонки, станом на червень 2017 року?», вирішити не виявилося можливим. ( а.с. 217);

-згідно довідки від 12 червня 2017 року за №-17, виданої ОСОБА_17 , середньоринкова ціна на тушонку свинну домашнього виробництва, місткістю 0,5 літра, станом на 12 червня 2017 року, становить 60 ,00 грн. за 1 шт. (а.с. 218);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2017 року та доданою до нього таблицею ілюстрацій, в процесі якого підозрюваний ОСОБА_9 добровільно розказав та показав всі обставини вчинення ним крадіжки консервації з будинку потерпілої ОСОБА_12 (а.с. 222-229);

-згідно розписки потерпілої ОСОБА_12 , їй повернуто та відшкодовано 1 000,00 грн. на відшкодування шкоди, яка заподіяна їй ОСОБА_9 внаслідок вчинення крадіжки 10-ти банок свинної тушонки, об`ємом 0.5 літра кожна (а.с. 230).

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України по факту крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 , вчиненого 12 червня 2017 року, його винність у вчиненні умисного таємного викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у приміщення, вчиненого повторно, також доводиться і показами допитаних у судовому засіданні свідка, а саме:

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду пояснив, що із обвинуваченим знайомий, родичем йому не доводиться, стосунки із ним нормальні; потерпілу ОСОБА_8 знає, оскільки є його сусідкою, родичкою йому не доводиться, стосунки між ними також нормальні. По суті справи повідомив, що в якийсь день травня-червня 2017 року (точної дати не пригадує), зранку, близько 06 години, біля церкви в с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, він зустрів ОСОБА_9 , який щось ніс у білому мішку, який був наповнений наполовину. На його ( свідка) запитання, що він несе, ОСОБА_9 відповів, що його це «не обходить» і пішов в сторону вулиць ( хуторів) Лани та Чверті ( територія Нараївської сільської ради Бережанського району).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що обвинуваченого знає з вигляду, родичами вони не є, стосунки нормальні; потерпілу ОСОБА_8 також знає, оскільки вона є вчителькою школи де він навчався, вони між собою не родичі, стосунки між ними нормальні. По суті справи пояснив, що в якийсь з днів літа 2017 року ( точної дати не пригадує), близько 06 години ранку, ОСОБА_9 приніс до нього ( хутір Чверті Нараївської сільської ради Бережанського району) менш ніж наполовину наповнений мішок з цукром і попросив за нього пляшку горілки. Він (свідок) не розпитував звідки цукор, на придбання погодився і дав ОСОБА_9 за цукор 50,00 грн. після цього помістив цукор в кладовку. Пізніше дізнався, що цукор викрадено у ОСОБА_8 й добровільно видав його працівникам поліції.

Із досліджених у судовому засіданні письмових доказів вбачається наступне:

-Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 червня 2017 року, ОСОБА_8 заявила про те, що 12 червня 2017 року, на протязі дня, на її думку саме ОСОБА_9 , таємно викрав з будинку де вона проживає, один 50-ти кілограмовий мішок цукру ( а.с. 241);

- У повідомленні про неможливість проведення експертизи від 24 липня 2017 року за №-6-532/17, вказано, що поставлене перед судовою експертизою питання « Яка ринкова вартість 1-го кілограма цукру, станом на 12 червня 2017 року?», вирішити не виявилося можливим. ( а.с. 244);

-Згідно довідки від 20 червня 2017 року за №-29, виданої директором Ринку Бережанського РайСТ, станом на 12 червня 2017 року середньоринкова ціна на цукор становить 16,50 грн. за 1 кг, (а.с. 245);

-Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2017 року та доданої до нього таблиці ілюстрацій, в процесі зазначеної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_9 добровільно розказав про всі обставини вчинення ним крадіжки мішка з цукром з будинку потерпілої ОСОБА_8 , при цьому показав на місці вчинені ним під час крадіжки дії, окрім тих, які вчинялися ним на території господарства потерпілої та всередині її будинку, оскільки потерпіла ОСОБА_8 не дала згоди працівникам правоохоронних органів на проведення зазначеної слідчої дії всередині приміщення її будинку та на території її господарства. ( а.с. 249-254);

-Із заяви ОСОБА_14 від 13 червня 2017 року вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції мішок білого кольору в якому міститься цукор, який йому приніс ОСОБА_9 12 червня 2017 року, 06 годині; вага цукру становить 18,50 кг. ( а.с. 262);

-Згідно протоколу добровільної видачі від 13 червня 2017 року із доданою таблицею ілюстрацій, ОСОБА_19 добровільно видав мішок білого кольору з цукром, який, як він пояснив, 12 червня 2017 року, близько 06 год. 30 хв., йому приніс і продав ОСОБА_9 за 50 грн. При проведенні зважування зазначеного мішка з цукром, його вага склала 18, 50 кг ( а.с. 263-264);

-Згідно протоколу огляду від 15 червня 2017 року, слідчим оглянуто поліетиленовий пакет типу файл; мішок білого кольору з наявним всередині цукром, проведено зважування вмісту мішка, вага цукру-піску, який знаходився всередині склала 19,3 кг; також оглянуто гумовий тапок чорного кольору; постановою слідчого від 15 червня 2017 року зазначені предмети визнано речовими доказами, з яких, мішок із цукром вирішено передати за зберігання потерпілій ОСОБА_8 , а поліетиленовий пакет та гумовий тапок чорного кольору передати в кімнату зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області( а.с. 265, 267-268);

-Згідно розписки потерпілої ОСОБА_8 від 29 липня 2017 року вона отримала мішок з цукром вагою 19,3 кг., який у неї викрав ОСОБА_9 (а.с. 269);

-Як вбачається із розписки ОСОБА_8 від 26 березня 2018 року вона отримала від ОСОБА_9 цукор, вагою 30 кг. ( а.с. 282).

Згідно висновків судово-психіатричної експертизи №300, проведеної 20 червня 2017 року, №-362, проведеної 20 липня 2017 року, №-497, проведеної 05 жовтня 2017 року, ОСОБА_9 за теперішнього часу страждає на легку розумову відсталість, обтяжену зловживанням алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він здатний усвідомлювати свої дії і керувати ним; на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння, страждав на легку розумову відсталість, обтяжену зловживанням алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства. Зазначений розлад психіки не позбавляв ОСОБА_9 здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними у той час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння; ОСОБА_9 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру( а.с. 183-184, 219-220, 246-247).

Як зазначено в актах огляду №-248 від 22 червня 2017 року, №-302 від 20 липня 2017 року та №-412 від 05 жовтня 2017 року спеціальної медичної комісії КУТОР Тернопільського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_9 має розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю; вживання зі шкодою для здоров`я (а.с. 185, 221, 248).

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року, який має законну силу, ОСОБА_9 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. ( а.с. 204).

Як вбачається із характеристик, виданих сільським головою с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області 16 травня 2017 року, вих. №-570 та 18 липня 2017 року за №-754, ОСОБА_9 не працює, проживає разом і матір`ю ОСОБА_20 , 1948 р.н.; в громадському житті села поводить себе добре, нарікань від жителів села в сільську раду на нього не надходило (а.с. 205, 256).

Згідно довідок від 16 травня 2017 року за №-569 та №-883 від 11 вересня 2017 року, виданих Рекшинською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, до складу сім`ї ОСОБА_9 входить його мати ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 206, 258).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення, а також з`ясувавши позицію потерпілих, обвинуваченого та його захисника, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового слідства дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст. 185 КК України по факту крадіжки майна та грошей потерпілого ОСОБА_11 , яка мала місце в період серпня 2016 року по АДРЕСА_1 .

Також, аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, із наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено належними та допустимими доказами у справі і той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, умисно й таємно, шляхом проникнення у приміщення, на початку червня 2017 року, викрав із житлового будинку потерпілої ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_1 майно потерпілої, тобто повторно вчинив крадіжку поєднану із проникненням у приміщення.

Із вищевказаних підстав, суд також вважає правильною кваліфікацію органом досудового слідства дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України по факту крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 . Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні за вказаним епізодом злочинної діяльності обвинуваченого докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено належними та допустимими доказами у справі той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, умисно й таємно, шляхом проникнення у приміщення, 12 червня 2017 року, викрав із житлового будинку потерпілої ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 майно потерпілої, тобто повторно вчинив крадіжку поєднану із проникненням у приміщення.

За вчинення таких кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_9 повинен понести покарання.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, його вік та стан здоров`я.

Суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_9 будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину на шлях виправлення не став, а знову вчинив три умисних корисливих злочини, два з яких є тяжкими, а один середньої тяжкості.
Судом також враховується й те, що потерпіла ОСОБА_12 є особою похилого віку, оскільки на час вчинення ОСОБА_9 викрадення її майна, потерпілій виповнилося повних 76 років. Отже, суд визнає обтяжуючими покарання обвинуваченого обставинами рецидив злочину, а також вчинення злочину стосовно особи похилого віку. Суд також зважає на думку потерпілої ОСОБА_8 , яка просить призначити обвинуваченому суворе покарання у виді позбавлення волі, оскільки вона його не пробачила.

Окрім цього суд при призначенні покарання бере до увагу досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 24 січня 2018 року, згідно якої орган пробації вказує на те, що беручи до уваги узагальнені матеріали, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_9 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства ( а.с. 158-163).
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Поряд з цим, суд вважає, що при вирішенні питання про визначення обвинуваченому виду покарання є наявними підстави для застосування положень ст.69 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
При призначенні покарання у даному кримінальному провадженні, суд враховує особу обвинуваченого, - його вік, наявність у нього двох неповнолітніх дітей та його проживання разом із матір`ю віком 70 років. Суд враховує, що по стану здоров`я обвинувачений страждає на легку розумову відсталість, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання; те, що добровільно зізнався та повністю визнав свою вину у всіх епізодах інкримінованих йому злочинів, де він з самого початку давав змістовні, повні та правдиві свідчення про всі обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які повністю викривають його у вчиненому; добровільно, на стадії досудового розслідування своєю активною поведінкою сприяв розкриттю таких кримінальних правопорушень та з`ясуванню обставин їх вчинення, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, добровільно та повністю відшкодував потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 заподіяні збитки. При цьому суд приймає до уваги думку потерпілої ОСОБА_12 , яка немає претензій до обвинуваченого й просить його суворо не карати й волі не позбавляти.

Як вважає суд, такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 України за епізодами крадіжки у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 й пом`якшують його покарання й знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного, а тому є підстави застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 положення ч.1 ст. 69 Кримінального Кодексу України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту, строком, який визначений в найвищій межі для даного виду покарання в Загальній частині Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту, максимальним строком, встановленим для даного виду покарання в Загальній частині КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання, який полягає в триманні особи в ізоляції, забезпечить виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 та буде запобігати вчиненню ним та іншим особами нових кримінальних правопорушень.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченому також слід призначити покарання передбачене санкцією ч.1 ст. 185 КК України, у виді арешту.

При визначенні остаточного основного покарання за вчинені кримінальні правопорушення, слід застосувати положення ст. 70 КК України й призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 слід обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у виді арешту.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази кутошліфувальну машинку «Горизонт», машинку для стрижки волосся « Маджестік», мішок з 19,3 кг цукру підлягають поверненню їх власникам, решта речових доказів мають бути знищеними.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 494,35 грн., пов`язані із залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи №6-393/17 від 24 травня 2017 року, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, за вчинення яких призначити йому покарання :

-за ч.1 ст. 185 КК України - у виді арешту строком 04 (чотири) місяці;

-за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на 06 (шість) місяців.

На підставі ч.1, ч.2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне основне покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та його фактичного затримання з цією метою.

Стягнути із ОСОБА_9 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №- 6-393/17 від 24 травня 2017 року в розмірі 494 (чотириста дев`яносто чотири) гривні 35 коп.

Речові докази, які зберігаються у камері схову речових доказів Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, -

-поліетиленовий пакет типу «файл» та гумовий тапок чорного кольору знищити.

Речові докази, які зберігаються у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 :

-кутошліфувальну машинку «Горизонт», машинку для стрижки волосся «Маджестік» - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_11 .

-мішок з цукром-піском вагою 19, 3 кг вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду, яка після його проголошення негайно буде вручена обвинуваченому та прокурору. Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1