Справа №635/2627/18
Провадження №1-кс/635/692/2018
УХВАЛА
27 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 04.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів працюючого не офіційно на підприємстві «ПолімерГрад» ливарником, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
встановив:
27 квітня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 04.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з клопотання слідчого, 03.03.2018 до ЧЧ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області, надійшла заява від ОСОБА_7 , про те, що не встановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , займається збутом наркотичних засобів, на території м. Мерефа, Харківського району, Харківської області.
Вказана заява була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 04.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2018 року о 10:31, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, біля пішохідного моста через річку Мерефа, неподалік вул. Перемоги, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було доручено проведення оперативної закупки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,0197 грам, продавши її останньому за 300 грн. 00 коп.
18 квітня 2018 року о 10:46 за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Конституції, біля домоволодіння № 130, ОСОБА_9 , добровільно видав співробітникам поліції, паперовий згорток білого кольору, придбаний ним в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_4 , в середині якого, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №964 від 25.04.2018 знаходиться особливо небезпечна наркотична речовина, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,0197 грам.
Крім того, 26 квітня 2018 року близько 17:05, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було доручено проведення оперативної закупки, один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 300 (триста) гривень.
В той же день близько 17:10 ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Конституції, біля домоволодіння №130, добровільно видав працівникам поліції один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Так, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, встановлено, що вина ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 05.03.2018; протоколом огляду грошових коштів від 18.04.2018; протоколом огляду покупця від 18.04.2018; протоколом огляду від 18.04.2018; висновком судово-хімічної експертизи №964 від 25.04.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.04.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.04.2018; протоколом огляду грошових коштів від 26.04.2018; протоколом огляду покупця від 26.04.2018; протоколом добровільної видачі від 26.04.2018; протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку від 26.04.2018; повідомленням про підозру від 26.04.2018; протоколом допиту підозрюваного від 26.04.2018.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , довгий час офіційно ніде не працює і не має постійних джерел заробітку, проживає з сестрою та матір`ю. Окрім цього, у Харківському районному суді Харківської області перебуває справа №635/6641/15-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України.
Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, та в разі визнання його, у встановленому законом порядку винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує від 6 до 10 років позбавлення волі та конфіскація майна, усвідомлюючи цей факт, ОСОБА_4 , не маючи міцних соціальних зв`язків, постійного офіційного джерела заробітку, та будучи обвинуваченим у справі №635/6641/15-к за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, по якій не прийнято рішення, може вчинити дії з метою уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим без застосування запобіжного заходу до нього, може виникнути можливість покинути територію Харківської області, та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином останній може намагатись уникнути кримінальної відповідальності, за тяжкі злочини. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.
Окрім цього, у зв`язку з тим, що свідками по даному провадженню є місцеві жителі та особисті дані маються в матеріалах кримінального провадження, які надані стороні захисту, підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на свідків, експерта, тобто ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, тобто у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.
Крім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_4 на даний час перебуває в якості обвинуваченого за вчинення умисних злочинів, а також те, що останній не має офіційного джерела заробітку, є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжить вчиняти інкримінований йому злочин з метою отримання грошових коштів для забезпечення своїх потреб, тобто у даному в даному випадку мається існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.
Обґрунтовуючи клопотання з посиланням на практику Європейського суду з прав людини слідчий зазначив, що не обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Відтак, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , останній може переховуватися від органів досудового розслідування, негативно впливати на встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, шляхом тиску на свідків, експерта та вчинити інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, з посиланням саме на обґрунтування викладене у клопотанні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до вимог частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбаченого у частиною першою статті 177 КПК України.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Оцінюючи наведені в клопотанні слідчого доводи в їх сукупності з доводами прокурора в судовому засіданні, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який зі слів працює не офіційно на підприємстві «ПолімерГрад» ливарником, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не одруженого, який має постійне місце проживання, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, ані слідчим у своєму клопотання, ані прокурором в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх на те підстав, а тому слідчий суддя не приймає його до уваги.
Натомість, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ті обставини, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, які передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, у зв`язку з чим враховуючи той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, а також те, що підозрюваний раніше не судимий та має постійне місце мешкання, слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі є не обґрунтоване.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає можливим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Керуючись статтею 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 04.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням засобу електронного контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватися від будь-якого спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати слідчому для передачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну в разі їх наявності; носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Строк дії ухвали визначити по 26 червня 2018 року включно.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1