Справа № 359/5806/18
Провадження №1-кс/359/1725/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в:
У липні 2018 р. адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася з вказаною скаргою до суду, обґрунтовуючи її тим, що прокурором Бориспільської місцевої прокуратури здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000036, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 21.04.2016 р., було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення, якого, серед іншого, було вилученого майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору. При цьому із даної ухвали слідує, що слідчий суддя надавав дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення, фіксації та вилучення речей та документів, зокрема, лише комп`ютерної техніки, на якій виготовлялись та зберігаються електронні копії документів щодо проведення конкурсу на право оренди будівлі цеху бортового харчування та твердого покриття навколо цього нежитлового приміщення, розташованих на території ДП МА «Бориспіль». Однак, під час обшуку не було належним чином виконана ухвала суду, в частині виявлення та фіксації речей та документів, у тому числі й комп`ютерної техніки, на якій виготовлялись та зберігаються електронні копії вказаних документів, оскільки: по-перше прокурором не встановлювалося під час обшуку наявність доказів вчинення кримінального правопорушення чи відомостей, які зазначені в ухвалі на вилученій техніці; по-друге вилучення USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb та ноутбука марки «Hewlett-Packard», відбувалося із порушенням встановленої КПК України процедури, вилучення комп`ютерної техніки, яка у відповідності до КПК України, повинна вилучатися за участю спеціаліста у галузі комп`ютерно-технічних досліджень. Отже, USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, не входять до переліку майна, яке не було вказано в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, а тому в силу положень ч. 7 ст. 236 КПК України, дане майно є тимчасово вилученим. При цьому слідчим ні в протоколі обшуку, ні під час його безпосереднього проведення не вмотивовано вилучення даного мобільного телефону, не обґрунтовано його значення для вищезазначеного кримінального провадження. Це свідчить про те, що вказана комп`ютерна техніка не має ознак речових доказів. Крім того, прокурор Бориспільської місцевої прокуратури навіть не подав клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Це вказує на те, що прокурор Бориспільської місцевої прокуратуои допустив бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Тому адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Бориспільської місцевої прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 25.01.2016 р., повернути ОСОБА_5 або її представнику, тимчасово вилучене в неї майно, а саме: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору. Крім того, ОСОБА_3 просить поновити їй строк для подання даної скарги.
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що на даний момент здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 25.01.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження призначена комп`ютерно-технічна експертиза, яка наданий момент ще не проведена. У зв`язку з цим ноутбук «Hewlett Packard», серійний номер Х16-96095, направлений до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ. Ця обставина об`єктивно перешкоджає повернути вказану комп`ютерну техніку до закінчення проведення експертизи. При цьому, постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури від 12.05.2016 р. ноутбук «Hewlett Packard», серійний номер Х16-96095, та USB-накопичувач торгової марки «Kingstone» ємністю 10 Гб, визнано речовими доказами по даному кримінального провадження. З клопотанням про накладення арешту до слідчого судді не звертався. Враховуючи вищевикладене, прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , оскільки вона є необґрунтованою.
Слідчий Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області на розгляд скарги до суду не з`явився, заперечень по суті скарги не надав. Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що у відділенні поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000036 від 25.01.2016 р., за фактом того, що посадові особи Міністерства інфраструктури України, РВ Фонду державного майна України по Київській області, ДП «МА «Бориспіль», ТОВ «Рапекс-1», ТОВ «Консалтинг-центр» та ТОВ «Скай Фуд Сервісес», зловживаючи владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби незаконно провели процедуру конкурсу на право укладення договору оренди будівлі цеху бортового харчування та твердого покриття навколо цього нежитлового приміщення, розташованих на території ДП МА «Бориспіль», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що у ч. 1 ст. 304 КПК встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих. Так, результат аналізу ч. 5 ст. 171 КПК України свідчить про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є виняткового його виконання. Саме тому немає підстав повертати скаргу на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

Таким чином, саме невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі й зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для обмеження в доступі до суду заявнику в зв`язку з пропущенням строку звернення, оскільки за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора, так як вказане майно, на момент звернення зі скаргою, не було повернуто.

Так, ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_6 номер провадження 1-кс/355/93/2016, номер справи 355/456/16-к від 21.04.2016 р., в рамках вищезазначеного кримінального провадження, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання директора ТОВ «Скай Фуд Сервісес» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення комп`ютерної техніки, на якій виготовлялись та зберігаються електронні копії документів щодо проведення конкурсу на право оренди будівлі цеху бортового харчування та твердого покриття навколо цього нежитлового приміщення, розташованих на території ДП МА «Бориспіль», з метою виявлення, фіксації та вилучення речей та документів, зокрема, комп`ютерної техніки, на якій виготовлялись та зберігаються електронні копії документів щодо проведення конкурсу на право оренди будівлі цеху бортового харчування та твердого покриття навколо цього нежитлового приміщення, розташованих на території ДП МА «Бориспіль» (а.с.4-8).

Під час проведення обшуку 11.05.2016 р., на підставі даної ухвали слідчого судді, прокурором Бориспільської місцевої прокуратури, з вказаної квартири у ОСОБА_5 , серед іншого, було вилучено: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору. Це підтверджується копією протоколу обшуку від 11.05.2016 р. (а.с.9-15).

Згідно з статтею 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

В п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України закріплено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 вказаної статті наголошує, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. Таким чином зі змісту вищевказаної статті слідує, що тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує також, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою про визнання речовими доказами від 12.05.2016 р. прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036 від 25.01.2016 р., вилучені за протоколом обшуку від 11.05.2016 р. у житловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , речі (комп`ютерна техніка), зокрема: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору.

Однак, зі змісту даної постанови слідує, що прокурор визнав речовими доказами у кримінальному провадженні, вилучену під час обшуку комп`ютерну техніку, без встановлення факту, що комп`ютерна техніка містить відомості щодо виготовлення та зберігання електронних копій документів, які мають безпосереднє відношення до кримінального провадження. При винесенні постанови прокурором також не були вжиті жодні дії щодо встановлення наявності на комп`ютерній техніці відомостей, які можуть бути доказами під час судового розгляду.

При цьому, за встановлених обставин вбачається, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_5 , носить не короткостроковий характер, а відтак з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, слід дійти висновку, що відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Всупереч зазначеному, прокурором в судовому засіданні, не було надано докладних, нових відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_5 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування.

Таким чином, стороною обвинувачення, на момент розгляду даної скарги, не доведено, що вилучене майна під час проведення обшуку 11.05.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, має відношення до кримінального провадження, оскільки не охоплюється ухвалою слідчого судді від 21.04.2016 р. про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родових ознак визначених у ній.

Аналізуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, які було вилучено прокурором Бориспільської місцевої прокуратури, в ході проведення обшуку 11.05.2016 р., має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З вказаних норм законодавства випливає, що правомірність володіння органом досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватися в порядку, визначеними статтями КПК України. Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту, відповідно до правил ч. 5 ст. 171 КПК України діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами глави 16 КПК України і ч. 7 ст. 236 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна, згідно з правилами ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

Отже, якщо вилучене в ході проведення обшуку майно (речі або документи), не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та стосовно такого вилученого майна не накладено арешт, і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, то таке майно підлягає поверненню особі, в якою воно було вилучено.

Так, в судовому засіданні не встановлено, що прокурор або слідчий звертались в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час проведення обшуку, майно, а саме: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, які належить ОСОБА_5 . Разом з тим, прокурор не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, з огляду на зазначені положення кримінального процесуального закону, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно у вигляді USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору; ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, незаконно утримується органом досудового розслідування, оскільки прокурор не накладаючи арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000036 від 25.01.2016 р., фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених в ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт або негайне повернення), а тому воно підлягає поверненню.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків тимчасового доступу до речей, арешту майна (ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України). У п. 1 ч. 6 цієї статті закріплено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціалісти.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури від 12 червня 2016 року призначена комп`ютерно-технічна експертиза. Для проведення експертизи експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, серед іншого, було направлено ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024. Станом на час розгляду скарги експертиза залишається не проведеною. Ця обставина об`єктивно перешкоджає повернути вказану комп`ютерну техніку до закінчення проведення експертизи.
Для дослідження експертам, серед іншого, було направлено ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024. Станом на час розгляду скарги експертиза залишається не проведеною.
На підставі наведеного, та враховуючи те, що тимчасово вилучене в ході проведеного 11.05.2016 року обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами, то слідчий суддя вважає, що USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, слід негайно повернути ОСОБА_5 або уповноваженій їй особі, а ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, підлягає поверненню після завершення проведення, призначеної комп`ютерно-технічна експертизи, з передачею їх на відповідальне зберігання, скопіювавши вміст накопичувача та жорсткого диску ноутбуку, до вирішення кримінального провадження по суті. Так, з урахуванням обставин кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування, це можливе без шкоди для кримінального провадження, оскільки прокурором не доведено необхідність подальшого зберігання органом досудового слідства майна ОСОБА_5 .

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про обґрунтованість поданої адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 25.01.2016 р., а саме: USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, та ноутбуку марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, оскільки відсутні правові підстави для подальшого зберігання органом досудового слідства вказаного вище майна, та з огляду на непорушність права власності.

Однак, з огляду на те, що вказане майно повертається ОСОБА_5 або уповноваженій їй особі з передачею на відповідальне зберігання до завершення кримінального провадження, тому дана скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 169-171, 303, 304, 376 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:
Поновити адвокату ОСОБА_3 строк звернення до слідчого судді зі скаргою.
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Зобов`язати прокурорів групи прокурорів в кримінальному провадженні №000036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 191 КК України, - негайно повернути USB накопичувач Kingston Data Traveler 10 G2 8 gb, висувного типу, чорного кольору, що тимчасово вилучений в ході проведеного 11.05.2016 року обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , - передавши їх у відповідності до ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання ОСОБА_5 або уповноваженій їй особі, скопіювавши вміст накопичувача, до завершення кримінального провадження.
Зобов`язати прокурорів групи прокурорів в кримінальному провадженні №000036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 191 КК України, - повернути по завершенню проведення призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи, проведення якої доручено згідно постанови прокурора від 12.06.2016 року експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, - ноутбук марки «Hewlett-Packard», серійний номер X16-96095 (HP58437-251), 00198-740-215-024, срібно-чорного кольору, що вилучений в ході проведеного 11.05.2016 року обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , - передавши його у відповідності до ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання ОСОБА_5 або уповноваженій їй особі, скопіювавши вміст жорстокого диску ноутбуку, до завершення кримінального провадження.
У задоволенні іншої частини вимог скарги адвоката ОСОБА_3 , - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду оголошено 02.08.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1