Справа № 366/564/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/601/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 51 12.06.2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 07.11.2016 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000015 -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.368 КК України, повернуто прокурору.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_9 пред`явлено неконкретне обвинувачення, що є порушенням його права на захист, зокрема вказав що ст.ст. 364, 368 КК України мали декілька редакцій, а в обвинувальному акті не зазначено в якій саме редакції Закону пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 за даними статтями КК України. Окрім цього, суд першої інстанції зазначив, що предметом злочину ч.2 ст. 364 КК України, було заволодіння грошовими коштами у розмірі 40 000 гривень та 5 000 доларів США який фактично дублюється із предметом шахрайських дій, у вчиненні яких обвинувачувався ОСОБА_9 у іншому кримінальному провадженні, у якому останнього ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 26.10.2015 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 190 КК України. Крім того, в порушення вимог п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта не додано розписки ОСОБА_9 про отримання ним копії обвинувального акта, а лише опис вкладеного до рекомендованого листа на ім`я ОСОБА_9 та фіскальний чек.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність ухвали внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію дій обвинуваченого із посиланням на положення частини і статті закону України про кримінальну відповідальність. Зауважив, що в обвинувальному акті вказані редакції ст.ст. 364, 368 КК України, які діяли на момент скоєння злочинів. Крім того, вказав, що ОСОБА_9 не заперечував факту отримання ним через поштове відділення від прокурора обвинувального акта щодо нього з відповідними додатками, що стверджується його підписом. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернення прокурору обвинувального акта у випадку невідповідності його вимогам КПК України є одним із рішень, які приймаються судом за результатами підготовчого засідання. Вимоги, які пред`являються до обвинувального акта, викладені у ст. 291 КПК України. Мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акта, суд послався на те, що акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналізуючи зміст обвинувального акта неможливо зробити однозначний висновок щодо редакції ст.ст. 364, 368 КК України за якими пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 . Колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність вказівки на редакцію вказаних статей, які мали ряд змін, свідчить про неконкретність сформульованого обвинувачення та є безумовною підставою для повернення обвинувального акта. Окрім того, варто зазначити, що відсутність посилання на редакцію закону про кримінальну відповідальність яке ставиться у вину особі є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_9 та права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .
Слушними є доводи суду першої інстанції щодо відсутності розписки підозрюваного про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст. 291 КПК України, розписка про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування є обовязковою складовою обвинувального акта. Факт відсутності даної розписки також може свідчити про порушення права на захист, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акта.

Наведене у своїй сукупності унеможливлює призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта, у зв`язку із чим, підстав для скасування ухвали Іванівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим ухвалу суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Іванівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 0000015 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.368 КК України залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4