справа № 462/2001/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001185 від 2.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Антверпен Бельгії, українки , громадянки України, учениці 3 курсу Львівського ВПУ ІКТ, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 27.10.2017 р. близько 18 год.00 хв., перебуваючи неподалік буд. №13, що по вул. Сяйво у м. Львові, на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно нанесла руками декілька ударів ОСОБА_4 в ділянку обличчя зліва, чим спричинила останній синці на щоці зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини скоєння нею злочину та пояснила, що вона дійсно 27.10.2017 р. близько 18:00 год. нанесла удари в обличчя потерпілої, конфлікт з якою виник у зв`язку з тим, що потерпіла на сторінках мережі інтернету на її адресу друкувала образи. У скоєному кається, просила суворо не карати, просила вибачення у потерпілої.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що їй інкримінуються, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої, яка за місцем свого проживання та навчання характеризується позитивно, раніш не судима, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, також те, що вона визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, сприяла розкриттю злочину, вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання. Також суд враховує висновок Шевченківського районного відділу з питань пробації, згідно до якого її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , судом не встановлені.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої , попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст.ст.98, 100 КК України, покарання у виді громадських робіт може застосовуватись до неповнолітніх.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_7 за ст. 125 ч.1 КК України буде покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Виходячи зі змісту ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У такому разі суд визначає покарання, встановлює його вид і розмір і постановляє рішення про звільнення неповнолітнього від покарання. Одночасно суд призначає вид примусового заходу виховного характеру, визначає його зміст та тривалість.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України. Заходи, вказані у ч.2 ст.105 КК України, застосовуються тоді, коли суд дійде висновку, що неповнолітній, може бути виправлений без реального виконання кримінального покарання, але лише за умови застосування примусових заходів виховного характеру.

Суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 внаслідок щирого каяття та бездоганної поведінки після вчинення злочину, не потребує застосування покарання, а тому на підставі ст.105 КК України її слід звільнити від призначеного покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов не заявлений .

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 у визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 у звільнити від покарання з застосуванням до неї примусового заходу виховного характер у виді застереження та заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня ухвалення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1