Справа № 135/1063/18
Провадження № 1-кс/135/529/18
УХВАЛА

Іменем України

13.09.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши в м. Ладижин клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 24.02.2018 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про скасування арешту майна. В обґрунтування необхідності скасування арешту майна вказується, що згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.02.2018 року на підставі клопотання слідчого поліції було накладено арешт на автомобіль марки «КАЗ-4540» д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 . Також було накладено арешт на лісоматеріал, який йому належить, оскільки він дві неділі працював на Ладижинському цегельному заводі, вивозив автомобілем відходи цегли, сміття, а за відсутності коштів з ним розрахувались лісоматеріалом. Вважає, що арешт на автомобіль та лісоматеріали було накладено необґрунтовано, ніякого злочину він не вчиняв, а кримінальне провадження розслідується тривалий час і не проведено ряд слідчих дій. Тому він вважає, що відпала необхідність у подальшому арешті автомобіля, та лісоматеріалу.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Згідно повідомлення по телефону зазначив, що зайнятий, тому не зможе приїхати до суду.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання. Пояснив, що по справі проведено ряд слідчих дій, автомобіль та лісоматеріал є речовими доказами по справі. Для потреб слідства необхідно дослідити лісоматеріал, що перевозився на автомобілі для порівняння зрізів пеньків, тому арештоване майно необхідне для забезпечення проведення слідчих дій.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі повязаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.02.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «КАЗ-4540» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 , 1968 року народження, мешканець АДРЕСА_1 .

З ухвали слідчого судді про накладення арешту вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що метою накладення арешту слугувала необхідність збереження речових доказів.
При цьому слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 вже звертався до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна. Ухвалою слідчого судді від 14.08.2018 року клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту було задоволено частково. Арешт на автомобіль «КАЗ-4540» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 , 1968 року народження, мешканець АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.02.2018 року - скасовано в частині заборони користування майном. Дозволено власнику та уповноваженим ним особам користуватися автомобілем «КАЗ-4540» д.н.з. НОМЕР_1 , без можливості відчуження та розпорядження. В іншій частині клопотання відмовлено.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання кримінальне провадження не закінчене. Жодних нових обставин, які б вказували на те, що відпала потреба в арешті майна, ОСОБА_4 не зазначено. При цьому його доводам по скасуванню арешту майна вже надано оцінку в хвалі слідчого судді від 14.08.2018 року.

Володілець майна жодних доказів суду, щодо правомірності володіння деревиною дуб, не надав, не довів, що у застосуванні арешту лісоматеріалу дуб відпала потреба та повністю відпала потреба у застосуванні арешті автомобіля. При накладенні арешту слідчим суддею бралось до уваги, зокрема те, що автомобіль визнано речовим доказом.

ОСОБА_4 не є власником автомобіля. Ухвалою слідчого судді від 14.08.2018 року йому надано можливість користуватись автомобілем. Жодних обмежень для володільця автомобіля накладеним на нього арештом лише в частині заборони відчуження автомобіля немає, оскільки таке обмеження стосується виключно власника автомобіля.

Таким чином, оскільки не доведено того, що у застосуванні арешту майна відпала потреба, підстав для зняття арешту в частині заборони розпоряджатись автомобілем та зняття арешту із лісоматеріалу дуб немає, оскільки по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій для встановлення походження лісоматеріалу дуб та місця його вирубки.

Керуючись ст.ст. 110, 174, 369, 371 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у рамках кримінального провадження №0000098.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: