Справа № 715/611/18
Провадження № 1-кп/715/50/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2018 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки по національності, громадянки України, заміжньої, із середньо освітою, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
20.12.2015 року, приблизно о 00 год. 05 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні та, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вул. Першотравневій, в напрямку центра смт. Глибока, Глибоцького району, Чернівецької області. Наближаючись до будівлі № 5, вказаної вулиці, яка освітлюється міським електроосвітленням, водій ОСОБА_7 , допустила наїзд в межах своєї смуги руху на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раптово вийшов на проїжджу частину дороги. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 202-мд від 09.02.2016 рокуотримав тілесні ушкодження у вигляді саден: в області правої лопатки, правої реберної дуги, правої поперекової ділянки грудної клітки, правого крила тазу; закритий подвійний перелом обох великогомілкових кісток на межі верхньої третини, середньої третини, скалкові переломи обох малогомілкових кісток зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №278-А від 31.05.2017 рокув діях ОСОБА_7 не вбачається невідповідності вимог пунктів 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, могли б перебувати в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, не дивлячись на відсутність можливості уникнути наїзду на пішохода, водій ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що своїми діями поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, внаслідок травмування автомобілем, діючи умисно, в порушення вимог п.2.10 ПДР України, а саме у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; у разі неможливості виконати дії, перелічені, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), маючи реальну можливість вжити можливих заходів для надання потерпілому першої медичної допомоги, викликати карету швидкої медичної допомоги або ж відправити потерпілого до лікувального закладу, чи самій відвезти до нього, не виконала свого законного обов`язку та не переконавшись чи потребує потерпілий ОСОБА_4 допомоги після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, з місця події зникла, чим поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнала, просила суд її виправдати, а у разі визнання її винуватою, просила суд застосувати щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні, показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даними ними в судовому засіданні, які підтверджують обставини вчинення злочину обвинуваченою ОСОБА_7 , а також іншими доказами:
- рапортами чергових Глибоцького РВ УМВС про те, що в лікарню доставлений з переломами нижніх кінцівок ОСОБА_4 , тілесні ушкодження отримав в наслідок ДТП;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.12.2015 року; план-схемою до протоколу огляду місця ДТП від 20.12.2015 року; таблицею ілюстрації до протоколу огляду місця ДТП від 20.12.2015 року; протоколом огляду місця події від 20.12.2015 року; таблицею ілюстрації до протоколу огляду автомобіля марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з яких вбачається місце вчинення злочину та обстановку після його вчинення, а також вбачається які пошкодження отримав транспортний засіб після ДТП;
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про те, що його збила ОСОБА_7 ;
- висновком № 247 від 20.12.2015 року складеного о 02 год. 05 хв. виданим Глибоцькою центральною районною комунальною лікарнею, яким підтверджується що ОСОБА_7 перебувала на момент вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння;
- висновком експерта № 1771 від 25 грудня 2015 року виданим Чернівецьким облбюро судмедекспертизи відділення судово-медичної токсикології, в якому вказано, що в крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості 1,85 пром.;
- висновком експерта № 1772 від 25 грудня 2015 року виданим Чернівецьким облбюро судмедекспертизи відділення судово-медичної токсикології, в якому вказано, що в крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в кількості 0,86 пром.;
- висновком експерта № 2272 від 31 грудня 2015 року виданим Чернівецьким облбюро судмедекспертизи відділення судово-медичної імунології, в якому вказано, що в плямах бурого кольору на коробці сигарет, двох уламках скла знайдено кров людини. При встановленні групової належності виявлено антиген А;
- протоколами отримання зразків для експертизи, відповідно до яких в ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відібрано зразки крові;
- висновком експерта № 685 від 27 квітня 2016 року виданим Чернівецьким облбюро судмедекспертизи відділення судово-медичної імунології, в якому вказано, що на коробці сигарет, двох уламках скла походження крові не виключається від ОСОБА_7 , походження крові від ОСОБА_4 виключається;
- висновком експерта № 78-А від 03 березня 2016 року виданим Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, таблицею ілюстрації до висновку авто технічної експертизи №78-А, в якому вказано, що в автомобілі ВАЗ-2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , гальмівна система та рульове керування перебуває в працездатному стані;
- висновком експерта № 202 мд від 09 лютого 2016 року виданим КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» відділу експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб, в якому вказано, що тілесні ушкодження завдані ОСОБА_4 внаслідок ДТП відносяться до середнього ступеня тяжкості;
- довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 12.08.2016 року, ОСОБА_4 визнано інвалідом 3 групи;
- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_4 від 05 квітня 2016 року, який на місці вчинення злочину розповів про механізм його вчинення обвинуваченою;
- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 16 вересня 2016 року, який на місці вчинення злочину розповів про механізм його вчинення обвинуваченою;
- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 16 вересня 2016 року, який на місці вчинення злочину розповів про механізм його вчинення обвинуваченою;
- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 від 16 вересня 2016 року, який на місці вчинення злочину розповів про механізм його вчинення обвинуваченою;
- висновком авто технічного дослідження №2016-975 від 15 лютого 2016 року виданого експерт-сервіс авто, в якому зазначається що в діях обвинуваченої, з технічної точки зору, не має невідповідностей у виконанні вимог ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з ДТП;
- висновком експерта №914-А віл 27.12.2016 року виданого Чернівецьким науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром, в якому зазначається, що ОСОБА_7 , мала технічну можливість уникнути ДТП;
- висновком експерта №278-А віл 31.05.2017 року виданого Чернівецьким науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром, в якому зазначається, що ОСОБА_7 , не мала технічну можливість уникнути ДТП;
Аналізуючи всі обставини справи і докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому обвинуваченою ОСОБА_7 є склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 у вчиненому, судом розцінюється як спосіб захисту і її посилання на те, що вона не мала можливості зупинитися та надати допомогу спростовуються показаннями вказаних вище свідків, та її показаннями, зокрема, що вона мала можливість зупинитись одразу після події, проте через стресовий стан цього не зробила. Також наявність технічної можливості зупинитись підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи №78-А від 03 березня 2016 року згідно якого у автомобіля марки «ВАЗ-2108» державний номерний знак НОМЕР_1 , гальмівна система та рульове керування перебуває в працездатному стані.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, посередню характеристику по місцю проживання, задовільний майновий стан сім`ї обвинуваченої, знаходження на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, думку потерпілого, отримання потерпілим інвалідності внаслідок ДТП, те що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність вини потерпілого.
Пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини судом не встановлені.
Як обтяжуючу покарання обставину обвинуваченій ОСОБА_7 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 необхідно призначити міру покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про застосування відносно неї ст. 1.п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, звільняються від покарання.
Тому суд дійшов висновку звільнити від відбування покарання ОСОБА_7 , оскільки вона надала згоду на застосування по відношенню до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», має трьох неповнолітніх дітей, яким на день набрання чинності цим Законом не виповнилось 18 років.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеністю вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого слід задовольнити частково.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілого в частині стягнення моральних збитків, суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню також частково. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, погіршення можливостей потерпілого, ступінь вини обвинуваченої, отримання потерпілим інвалідності внаслідок ДТП, майновий стан сторін і тому оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн.
На підставі викладеного, ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України і призначити їй міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Звільнити від покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 та пачку сигарет повернути власнику; уламки пластмасу від утримувача номерного знаку автомобіля, частину очисника скла автомобіля, уламки скла, та уламки скла із нашаруванням речовини бурого кольору знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 2638 (дві тисячі шістсот тридцять вісім) гривень, 12 копійок.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення усіма учасниками процесу.
Суддя: