АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 вересня 2018 року включно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Києва, громадянці України, з вищою освітою, не заміжній, народному депутату України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 112, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до постановленого судом рішення, слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та те, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшились і продовжують існувати, на підставі чого, з рахуванням даних про особу підозрюваної, прийшов до висновку про необхідність продовження строку дії раніше обраного їй запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно його підзахисної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що стороною обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, в супереч вимог ст. 199 КПК України, не доведено обставин, за яких таке продовження можливе. Зокрема, адвокат посилається на те, що докази, які слідчий надав суду на доведеність обґрунтованої підозри є неналежними і недопустимими, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті до уваги при розгляді поданого клопотання. Також, апелянт не погоджується з доводами сторони обвинувачення з приводу того, що ризики, які послугували підставою для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують і на даний час вони не зменшилися, посилаючись на те, що ті слідчі дії, які ще необхідно виконати, стосуються тих подій і явищ, які вже відбулися, а тому ОСОБА_10 ніяк не може на них вплинути. Крім того, адвокат ОСОБА_9 посилається і на дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, позитивно характеризується, працює, має постійне місце реєстрації і проживання в місті Києві, є народним депутатом, Героєм України, має міцні соціальні зв`язки, у неї на утриманні перебуває мати похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги. Дані обставини, згідно з доводами апеляційної скарги, вказують на відсутність ризику переховування від органів слідства та суду, а наявність інших ризиків, які б виправдовували подальше тримання підозрюваної під вартою, на даний час не встановлено. На думку захисника, вище наведене було залишено поза увагою слідчого судді, що свідчить про однобічність і неповноту судового розгляду справи та є істотним порушенням вимог чинного кримінального процесуального закону. Крім того, апелянт вказує і на порушення слідчим суддею права підозрюваної на захист, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні суду першої інстанції, не було надано можливості виступити з поясненнями всім захисникам ОСОБА_10 та безпосередньо самій підозрюваній. Також, адвокат просить врахувати, що утримання ОСОБА_10 під вартою унеможливлює її, як народного депутата, провести організацію заходів для забезпечення особистих зустрічей із виборцями, що є порушенням обов`язків, покладених на неї чинним законодавством. Висновки слідчого судді щодо неможливості запобігти існуючим ризикам більш м`яким запобіжним заходам, захисник вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити. Так, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри та існування заявлених ризиків. Згідно доводів апеляційної скарги, надані стороною обвинувачення матеріали не містять належних доказів про ймовірну причетність ОСОБА_10 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а також, з огляду на дані про її особу, вказує на відсутність підстав вважати, що остання може вчинити хоча б одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України. Також, в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на порушення права ОСОБА_10 на захист та на те, що такий вид запобіжного заходу обмежує реалізацію нею повноважень народного депутата. Не погоджується апелянт і з висновками слідчого судді щодо відсутності можливості застосування відносно підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, вважаючи, що це суперечить нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Крім того, на думку адвоката, оскаржуване рішення винесено незаконним складом суду, вважаючи причини за яких було здійснено автоматичний перерозподіл клопотання не об`єктивними. Також, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді виходить за межі його повноважень, ще і тому, що на момент прийняття рішення про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк його дії, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року, вже закінчився.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Так, апелянт не погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, оскільки вважає докази, на які посилається слідчий, є не належними і не допустимими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також, на думку апелянта, не доведено стороною обвинувачення і наявності заявлених ризиків та того, що запобігти їм в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, захисник посилається і на позитивні характеризуючі дані про особу його підзахисної, а відтак вважає, що виняткових обставин, які б давали підстави для застосування відносно неї найсуворішого запобіжного заходу не має. Дані обставини не були враховані слідчим суддею, що на думку адвоката ОСОБА_11 , свідчить про однобічність і неповноту судового розгляду справи. Разом з цим, з точки зору захисника, слідчим суддею було допущено і інші порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства. Зокрема порушено право ОСОБА_10 на захист, оскільки їй та її захисникам ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , під час розгляду клопотання слідчого не надано можливості виступити з поясненнями, а сам розгляд клопотання відбувся неналежним складом суду.

Одночасно адвокат ОСОБА_11 ставить питання про поновлення попущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що для підготовки апеляційної скарги йому необхідний був повний текст судового рішення, копію якого він отримав 16 липня 2018 року.

Також, від ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 надійшли клопотання про взяття ОСОБА_10 на поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_10 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, позицію прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а тому просили залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та клопотання захисника ОСОБА_11 про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Враховуючи ті обставини, що 13 липня 2018 року, у відповідності до положень ст. 376 КПК України, було проголошено лише резолютивну частину постановленого судом рішення, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_11 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, вважаючи причину його пропуску поважною.
Що стосується доводів апеляційних скарг захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали, вважає наступне.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен встановити обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків у її поведінці, а також врахувати всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе, зокрема обставини, які свідчать про те, що ризики, які послугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися або з`явилися нові.

При розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався.

Зокрема, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється, розмір покарання, яке загрожує підозрюваній у разі доведення її винуватості, конкретні обставини справи, дані про її особу, існуючи ризики у поведінці підозрюваної, які до закінчення дії попередньої ухвали не зменшилися, на підставі чого прийшов до висновку щодо наявності підстав для продовження останній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним слідчим управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245, в рамках якого ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 112, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у змові про вчинення дій з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади; у готуванні до вчинення дій з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, за попередньою змовою групою осіб; у готуванні до посягання на життя Президента України, народних депутатів України, Прем`єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, керівників політичних партій, у зв`язку з їх державною чи громадською діяльністю, за попередньою змовою групою осіб; у готуванні до терористичного акту, тобто застосування зброї, вчинення вибуху чи інших дій, які створювали небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, що призвели до загибелі людини; у вчиненні сприяння діяльності терористичної організації, а також у носінні, зберіганні, придбанні і передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб.

Встановлюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, колегія суддів виходить з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя, суд, на даній стадії кримінального провадження, не вправі вирішувати питання щодо наявності чи відсутності в діях особи винуватості та вдаватися до оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Дослідивши надані апеляційному суду матеріали у відповідності до вище зазначених вимог закону, не вдаючись до оцінки наявності чи відсутності в діях ОСОБА_10 вини у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а лише перевіряючи зібрані докази з точки зору наявності чи відсутності обґрунтованої підозри, які слідчий суддя дослідив в повному об`ємі та надав їм відповідну оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що ті факти та інформація, яка в них міститься, є достатньою для того, щоб вважати про ймовірну причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 112, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, що вказує на наявність обґрунтованої підозри.

Також, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо доказів на підтвердження існування заявлених стороною обвинувачення ризиків та того, що на час закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вони не зменшилися.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язків з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, зокрема вчинених за попередньою змовою групою осіб, пов`язаних з готуванням до насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, готування на посягання життя вищих державних діячів, що за умов деокупації окремих територій України носить підвищений характер суспільної небезпеки, беручи до уваги майновий стан підозрюваної, системність відвідування нею іноземних країн, а також наявність інформації, що остання перетинала лінію розмежування контрольованої території України з тимчасово окупованими її територіями поза встановленим контролем з боку державних органів України, приймаючи до уваги соціальні зв`язки підозрюваної та спосіб її життя взагалі, на думку колегії суддів, за умов обізнаності про здійснення відносно неї кримінального провадження та розміру покарання, який їй загрожує у разі доведення винуватості, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у вчиненні яких вона підозрюється.

Ті дані про особу підозрюваної, на які в своїх апеляційних скаргах посилаються захисники, а саме те, що вона в минулому до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується, працює, має постійне місце проживання та реєстрації в місті Києві, є народним депутатом України, Героєм України, має міцні соціальні зв`язки, у неї на утриманні перебуває мати похилого віку, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, дані обставини не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни підозрюваній запобіжного заходу.

Таким чином, доводи захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , про відсутність підстав для продовження їх підзахисній строку дії запобіжного заходу, спростовуються вище наведеними обставинами, оскільки слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Слідчим, у поданому клопотанні, та прокурорами, в судому засіданні, в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перешкоджає принципам поваги до особистої свободи.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 з приводу того, що слідчий суддя безпідставно не визначив його підзахисній альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то слід зазначити, що ч. 4 ст. 183 КПК України надає право суду, поряд із обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Крім того, ч. 5 ст. 176 КПК України, передбачено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109 - 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і клопотання про застосування відносно ОСОБА_10 особистої поруки.

Також, не погоджується колегія суддів і з доводами адвоката ОСОБА_8 про те, що на момент постановлення ухвали про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу вже закінчився.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року було задоволено клопотання старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_12 та продовжено ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК України, при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Таким чином, дія запобіжного заходу, який ОСОБА_10 було продовжено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року, закінчується о двадцять четвертій годині 13 липня 2018 року.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, зокрема журналу судового засідання, резолютивну частину постановленого судом рішення, за наслідками розгляду клопотання слідчого про наступне продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було проголошено о 23 год. 32 хв. 13 липня 2018 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді.

Ті обставини, що слідчим суддею було прийнято рішення поза межами робочого часу відповідає принципу безперервності судового процесу та у відповідності до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи доводи апеляційних скарг сторони захисту про порушення слідчим суддею права на захист підозрюваної ОСОБА_10 .

Згідно положень ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника. За клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ст. 321 КПК України передбачає, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Також, ст. 199 КПК України зобов`язує слідчого суддю розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно матеріалів судового провадження, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу, діючи у відповідності до вимог вище зазначених норм закону, визначив для учасників кримінального провадження час для надання пояснень, про що повідомив останніх. Крім того, слід зазначити, що судом було вжито заходів для забезпечення участі в судовому засіданні підозрюваної та її захисників. Розгляд вказаного клопотання відбувся за участю підозрюваної та п`яти її захисників. Стороні захисту, в тому числі і підозрюваній ОСОБА_10 , було надано право на виступ в судовому засіданні з поясненнями, яким один з захисників підозрюваної скористався.

Що стосується доводів адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про постановлення ухвали незаконним складом суду, то слід зазначити наступне.

06 липня 2018 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_12 до Шевченківського районного суду міста Києва було подано клопотання про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в цей же день було розподілене слідчому судді ОСОБА_42 та призначено до розгляду на 10 липня 2018 року.

До початку розгляду клопотання, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявив судді ОСОБА_42 відвід з тих підстав, що авторозподіл клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся з порушенням вимог ст. 35 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_42 у день розподілу клопотання перебувала у відпустці. Вказаний відвід було задоволено, а вище зазначене клопотання передано на повторний перерозподіл, в результаті якого було визначеного слідчого суддю ОСОБА_43 . Ухвала слідчого судді про задоволення відводу набрала законної сили та оскарженню не підлягає. Будь-яких відомостей, які б вказували про незаконність здійснення повторного перерозподілу клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу матеріали провадження не містять. За таких обставин, посилання сторони захисту на те, що розгляд вище зазначеного клопотання слідчого відбувся неналежним складом суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами судового провадження.

Ті обставини, що тримання ОСОБА_10 під вартою позбавляє її можливості як народного депутата зустрічатися з виборцями, то відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, завдання кримінального провадження виправдовує такі обмеження прав і обов`язків підозрюваної з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, не зважаючи на встановлення апеляційним судом підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , колегія суддів не погоджується з ухвалою слідчого судді щодо визначення строку дії такого обмежувального заходу.

Так, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що будь-який захід забезпечення кримінального провадження не повинен виходити за межі строку досудового розслідування.

Постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000245продовжено до шести місяців, тобто до 08 вересня 2018 року. Натомість строк дії обраного відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року, продовжено на 60 днів, а саме до 10 вересня 2018 року, що виходить за межі строку досудового розслідування.

Виправлення слідчим суддею описки в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року, відповідно до якої слід вважати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 продовженим на 57 днів, а саме до 07 вересня 2018 року, суперечить вимогам ст. 379 КПК України.

Відповідно до даної норми закону, опискою є очевидні арифметичні чи технічні помилки що сталися при наборі тексту рішення.

Помилка, що стосується невірного обрахування строку дії запобіжного заходу не є опискою в розумінні ст. 379 КПК України.

Враховуючи ті обставини, що відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками розгляду справи за скаргою на ухвалу слідчого судді апеляційний суд не праві змінювати постановлене судом першої інстанції рішення, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням ухвали апеляційним судом.

Постановляючи нову ухвали, колегія суддів, діючи у відповідності до чинного Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням вище встановлених обставин приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 вересня 2018 року, тобто на 57 днів.

Таким чином, апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_11 про поновлення пропущеного строку, задовольнити.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 57 днів, а саме до 07 вересня 2018 року включно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою тривалістю 57 днів, а саме до 07 вересня 2018 року.

Клопотання про застосування до ОСОБА_10 особистої поруки залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3877/2018 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_44
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1