Справа № 675/1518/18
Провадження № 1-в/675/242/2018
У Х В А Л А

"10" липня 2018 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представників державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання на більш м`яке ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, вказав, що став на шлях виправлення, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, має одне заохочення. Просив замінити покарання у виді позбавлення волі на громадські роботи.
Представники колонії проти задоволення заяви засудженого заперечили, вказавши, що останній на шлях виправлення не став.
Прокурор просив суд відмовити в задоволенні заяви засудженого.
Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали особової справи, вважає, що в заяві засудженого слід відмовити з наступних підстав.
ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2014 року, за яким його засудженого за ст.ст.185 ч.3, 75, 104, 76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09.03.2016 року (з врахуванням ухвали того ж суду від 03.06.2016 року про виправлення описки) ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.03.2016 року ОСОБА_6 був затриманий органом Національної поліції 28.03.2016 року.
Початок строку 28.03.2016 року, кінець строку 28.03.2019 року.
Відповідно до характеристик на засудженого від 24.03.2017 року, 20.10.2017 року, 09.07.2018 року ОСОБА_6 за час відбування покарання в Вінницькій УВП №1 та Ізяславській виправній колонії (№31) характеризується посередньо та задовільно. Відповідно до характеристики від 09.07.2018 року засуджений у виховних заходах та в реалізації програм диференційованого виховного впливу бере малоактивну участь.
Довідкою виправної установи від 09.07.2018 року підтверджується, що ОСОБА_6 працевлаштований в швейній дільниці установи, до праці ставиться посередньо, активності в роботі не проявляє.
Під час відбування покарання в Ізяславській виправній колонії (№31) навчався в Ізяславському навчальному центрі №31, здобув професії «Кравець» та «Верстатник деревообробних верстатів», що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення 10.07.2017 року ОСОБА_6 було оголошено подяку за зразкову поведінку та ремонт швейної машинки.
Відповідно до приписів статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміна покарання на більш м`яке можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 17 вказаної Постанови визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Аналізуючи вказану приписи ст.82 КК України та положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, суд приходить до висновку, що становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
Як свідчать матеріали особової справи засудженого, він відповідно до постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 13.12.2017 року був притягнутий до дисциплінарного стягнення у виді «Попередження» за невиконання обов`язків засудженого, перелік яких передбачено ст.9 КВК України, а також постановою про накладення дисциплінарного стягнення від 11.06.2018 року до нього було застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді «Попередження» за самовільне залишення робочого місця.
На переконання суду, факт притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності (при чому, останній раз 11.06.2018 року), а також посереднє ставлення до праці, малоактивна участь у виховних заходах не свідчать про його зразкову поведінку, а як наслідок - виправлення, навіть зважаючи на отримане ним одне заохочення, навчання та отримання робітничих професій під час відбування покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час законні підстави для заміни покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке ОСОБА_6 відсутні, оскільки матеріали справи, пояснення засудженого та представника установи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст.82 КК України та керуючись ст.ст. 376, 537-539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання на більш м`яке відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали буде оголошено 10.07.2018 року об 11 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1