Справа № 206/4212/18
Провадження № 1-в/206/499/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: представника ІВЦ (133) засудженого: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхове Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.11.2017 року невідбутий строк у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі, про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И В:
30.07.2018 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Представник ДУ ІВЦ №133 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та захисника-адвоката, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 , відбув більш 3/4 строку призначеного покарання, за час відбування покарання в ДУ ІВЦ №133 характеризується негативно, вимоги відбування покарання у виді обмеження волі не виконує, правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання порушує, за час відбування покарання має чотири заохочення, однак станом на 02.08.2018 року має стягнення за псування державного майна, яке не зняте і не погашене.
Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, за весь час відбування покарання до нього була застосовано адміністрацією місць виконання покарання 4 заохочення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 має не зняте та не погашення стягнення за псування державного майна, а також не виконання вимог відбування покарання у виді обмеження волі, порушення правил внутрішнього порушення розпорядку установ виконання покарання, що дає суду підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, а його поведінка та ставлення до праці під час відбування покарання на даний момент несе лише формальний характер.
Отже, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину, за яким його засуджено, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити..

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1