КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/753/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника АТ «TDM Electronics» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах АТ «TDM Electronics» на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невиконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року кримінальному провадженні №0000539 та постанову слідчого від 27.07.2018 року про зміну місця перебування речових доказів.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що представником АТ «TDM Electronics» подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді від 19.07.2018 року та на постанову слідчого від 27.07.2018 року про зміну місця перебування речових доказів, разом з тим дії слідчого щодо невиконання ухвали слідчого судді про повернення тимчасово вилученого майна, не можуть ототожнюватися з бездіяльністю слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та як наслідок не можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в силу положень ст. 303 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя послався, що статтею 303 КПК України не передбачено можливість оскарження й рішення слідчого про зміну місця перебування речових доказів. З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що представником АТ «TDM Electronics» - ОСОБА_6 подано скаргу на рішення та бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник АТ «TDM Electronics» - адвокат ОСОБА_6 27 вересня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу від 13.08.2018 року та:
- визнати протиправною бездіяльність слідчого Слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 щодо невиконання вимог ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 19.07.2018 року у кримінальному провадженні №0000539 та щодо неповернення речового доказу - вилученого 01.07.2016 року Київською митницею ДФС майна: комплексу мережевого обладнання АТСК, придбаного Акціонерним товариством «TDM Electronics» на підставі договору від 20.04.2016 року №800171-538/16 у ПАТ «Укртелеком», який вилучений згідно протоколів про порушення митних правил № 0455/125130013/16 та № 0456/125130013/16 від 01.07.2016 року та у протоколах та постанові прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури про визнання речовим доказом від 20.12.2016 року у кримінальному провадженні № 0000539 вказано як «Промисловий металобрухт з вмістом дорогоцінних металів (золото, срібло) у вигляді блоків, що містять радіоелектронні друковані плати з пасивними та активними радіо компонентами, який використовувався в роботі мережевого обладнання АТСК з 1974 року, яке виведено з експлуатації, списано та демонтовано», в кількості 15350 кг та 21400 кг;

- постанову слідчого Слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 від 27.07.2018 року у кримінальному провадженні №0000539 про зміну місця перебування речових доказів визнати протиправною, скасувати та зобов`язати слідчого Слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 невідкладно повернути Акціонерному товариству «TDM Electronics» речовий доказ: комплекс мережевого обладнання АТСК, придбаний ним на підставі договору від 20.04.2016 року №800171-538/16 у ПАТ «Укртелеком», який вилучений згідно протоколів про порушення митних правил №0455/125130013/16 та № 0456/125130013/16 від 01.07.2016 року та у протоколах та постанові прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури про визнання речовим доказом від 20.12.2016 року у кримінальному провадженні № 0000539 вказано як «Промисловий металобрухт з вмістом дорогоцінних металів (золото, срібло) у вигляді блоків, що містять радіоелектронні друковані плати з пасивними та активними радіо компонентами, який використовувався в роботі мережевого обладнання АТСК з 1974 року, яке виведено з експлуатації, списано та демонтовано», в кількості 15350 кг та 21400 кг без обмежень у можливості володіння, користування, та розпорядженням вказаним майном та без покладення обов`язку відповідального зберігання цього майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 19.07.2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , розглянувши іншу його скаргу як представника AT «TDM Electronics» на бездіяльність слідчого та прокурора, у кримінальному провадженні №0000539, постановив ухвалу, згідно з якою визнав неправомірною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №10, яка полягає у нерозгляді клопотання AT «TDM Electronics» від 30.05.2018 року у кримінальному провадженні №0000539 та у неповерненні тимчасово вилученого майна: комплексу мережевого обладнання АТСК, придбаного AT «TDM Electronics» у ПАТ «Укртелеком». Крім того, тією ж ухвалою від 19.07.2018 року слідчий суддя зобов`язав слідчого та прокурора негайно повернути «TDM Electronics» вищевказане тимчасово вилучене майно, проте старший слідчий Слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 , посилаючись на вищезгадану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року, виніс постанову від 27.07.2018 року, згідно якої не виконав вимог цієї ухвали, а фактично прийняв власне рішення: постановив змінити місце зберігання речового доказу, передавши його на відповідальне зберігання AT «TDM Electronics».
Апелянт стверджує, що вказана постанова слідчого явно суперечить вимогам законодавства та була ним оскаржена слідчому судді.
Представник АТ «TDM Electronics» вказує на те, що в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року чітко вказано, що майно повинно бути саме повернуто AT «TDM Electronics». Будь-яких додаткових умов чи обмежень слідчий суддя не встановив, зокрема, не вказував про передачу доказу на відповідальне зберігання.

На думку апелянта, слідчий припустився бездіяльності та всупереч ст. 169 КПК України не повернув товар за ухвалою слідчого судді. Тому і постанова слідчого від 27.07.2018 року про зміну місця зберігання доказу є протиправною, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року чітко наведене посилання на вказану статтю 169 КПК України. При цьому слідчий суддя аналізує стан справи, відзначає, що після визнання майна речовим доказом прокурору (слідчому) було двічі відмовлено в клопотанні про арешт майна, а тому майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено і посилання на цю ж ст. 169 КПК України наведене і у його скарзі від 13.08.2018 року, по якій слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва винесла оскаржувану ухвалу від 18.09.2018 року справі № 761/31993/18 про відмову у відкритті провадження.
На думку апелянта, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва прямо порушила вимогу ст. 303 КПК України щодо можливості оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення майна володільцю згідно ст. 169 КПК України, оскільки навіть якщо суд першої інстанції вважав в цьому випадку, що постанова про зміну місця перебування речового доказу не є проявом бездіяльності слідчого щодо неповернення майна, все одно суд не був позбавлений можливості відкрити провадження за скаргою в тій частині скарги, що стосується саме бездіяльності щодо неповернення майна, а відмовити у відкритті провадження в решті частини скарги.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та будь - яких клопотань про відкладення розгляду не подавав. А тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки слідчого судді, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга подана на бездіяльність та рішення слідчого, які не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, є, на думку колегії суддів, обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Зокрема, повноваження слідчого судді визначені у розділі ІІ КПК України, що регламентує заходи забезпечення кримінального провадження, та у ч. 1 ст. 303 КПК України, яка визначає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, у пунктах 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Визначені у п. 1 ч.1ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих „інших процесуальних дій", які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах АТ «TDM Electronics» вбачається, що адвокатом ставилось питання про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невиконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року кримінальному провадженні №0000539, яка відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню до слідчого судді не підлягає, адже, невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2018 р., згідно якої було зобов`язано повернути тимчасово вилучене майно не можна ототожнювати з бездіяльністю по неповерненню тимчасово вилученого майна, на що правильно вказав у своїй ухвалі слідчий суддя.
Окрім того, не передбачено статтею 303 КПК України й можливості оскарження постанови слідчого про зміну місця перебування речових доказів, чого в суді апеляційної інстанції не заперечував і сам апелянт.

Оскільки вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана, зокрема, на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню, то слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах АТ «TDM Electronics».
Така ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах АТ «TDM Electronics» на рішення та бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника АТ «TDM Electronics» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4