Провадження № 1-кс/537/1524/2018
Справа № 537/4724/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду зі скаргою на бездіяльність керівника Кременчуцької місцевої прокуратури та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, звернулися спільно адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В скарзі, неодноразово змінюючи та доповнюючи її, остаточно просили суд встановити факти, надати належну правову оцінку та визнати незаконними дії та бездіяльність прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , які полягають: у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.10.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)»; у невизнанні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілими та невнесенні до ЄРДР відомостей про це; у не надісланні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пам`яток про процесуальні права та обов`язки потерпілого та відповідних постанов; у тому, що не було розпочато досудове розслідування; у не надісланні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витягів з ЄРДР про внесення відомостей; у пересиланні заяви від 12.10.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень безпідставно до ВП №1 Кременчуцького ВП. Також просять суд встановити факти незаконності дій та бездіяльності начальника ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_7 , які полягають: у невиконанні ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.10.2018 року в частині забезпечення якісного технічного зв`язку з судом з метою реалізації права ОСОБА_5 на участь при розгляді його скарги; у неврученні і недоведенні до відома ОСОБА_5 ухвали суду від 22.10.2018 року, тощо; просили надати належну правову оцінку зазначеним фактам, оскільки в діях ОСОБА_7 вбачається склад кримінальних правопорушень, передбачених ст..356, 367 та 382 КК України. Крім цього, просять зобов`язати прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 або іншу уповноважену службову особу Кременчуцької місцевої прокуратури у неухильну відповідність положень ч.ч. 1, З, 3, 7 ст. 214 КПК України та розділів 2-4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, невідкладно, але не пізніше 24 годин внести достовірні та відповідні фактичним обставинам відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по спільній заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.10.2018р., яка фактично надійшла до Кременчуцької місцевої прокуратури 12.10.2018р., про вчинення виконуючим обов`язки першого заступника начальника ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 ; начальником ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 ; виконуючим обов язки начальника відділення № 3 соціально - психологічної служби ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 ; виконуючим обов`язки заступника начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 ; начальником відділу нагляду і безпеки ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_12 ; виконуючим обов`язки начальника оперативного відділу ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» майором внутрішньої служби ОСОБА_13 ; капітаном внутрішньої служби ОСОБА_14 ; службовими особами: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 кримінальних правопорушень, відповідно діям кожного, передбачених ст.ст 127, 136, 364, 367, 384 та 397 КК України. Крім цього, просить зобов`язати (доручити) прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , керівнику Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 або іншій уповноваженій службовій особі Кременчуцької місцевої прокуратури вчинити такі дії: невідкладно визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілими, про що внести до ЄРДР відповідні відомості; розпочати досудове розслідування; невідкладно надіслати потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та копію постанови керівника відповідного органу Кременчуцької місцевої прокуратури про визначення групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, а також найближчим часом провести допит потерпілих. Крім того, враховуючи зазначені у заяві про кримінальне правопорушення фактичні обставини та статус фігурантів з метою усунення будь - яких сумнівів щодо неупередженості та забезпечення всебічного, об`єктивного та ефективного досудового розслідування, змінити підслідність даного кримінального провадження до прокуратури вищого рівня, ніж Кременчуцька місцева прокуратура.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала, вказала, що вона є захисником засудженого ОСОБА_5 . Ними, нею та ОСОБА_5 , подано спільну заяву про вчинення кримінальних правопорушень до прокуратури м. Кременчука, яку отримано адресатом 12.10.2018 року. Лише в судовому засіданні прокурором надано витяг з ЄРДР, до якого відділенням №1 КВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості за заявою частково, тільки про вчинення службовими особами ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Інші відомості, що містяться у їх спільній заяві про злочин, до ЄРДР не внесено. При цьому зазначила, що норми ст..214 КПК України є імперативними та повністю виключають будь-яке свавільне тлумачення. Вказала, що прокурором безпідставно не виконаного свого прямого обов`язку внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення, оскільки він також є реєстратором. Просила скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.
Скаржник ОСОБА_5 , який приймав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, скаргу підтримав з мотивів, викладених ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні скарги просив відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю. Вказав, що органом досудового слідства за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.20.2018 року внесені відомості до ЄРДР 19.10.2018 року за попередньою правовою кваліфікацією за ст.. 366 ч.1 КК України. У разі виявлення в ході досудового слідства наявності в діях службових осіб ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» складу інших злочинів, підозра слідчим буде пред`являтися в сукупності за всіма статтями, які передбачають відповідальність за злочини. Інші вимоги скаржників задоволенню не підлягають, оскільки оскарження цих дій чи бездіяльності, як на думку заявника, не передбачено під час досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та докази, надані у її обґрунтування, приходить до наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні 12.10.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано до Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області заяву про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)». У вказаній заяві заявники просили внести до ЄРДР відомості про вчинення виконуючим обов`язки першого заступника начальника ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 ; начальником ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 ; виконуючим обов язки начальника відділення № 3 соціально - психологічної служби ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 ; виконуючим обов`язки заступника начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 ; начальником відділу нагляду і безпеки ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_12 ; виконуючим обов`язки начальника оперативного відділу ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» майором внутрішньої служби ОСОБА_13 ; капітаном внутрішньої служби ОСОБА_14 ; службовими особами: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 кримінальних правопорушень, відповідно діям кожного, передбачених ст.ст 127, 136, 364, 367, 384 та 397 КК України. Також в заяві просили надіслати засудженому ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 у строки, визначені КПК України, витяг з ЄРДР за результатами внесення відомостей на підставі поданої заяви, пам`ятку про права потерпілого та відповідні процесуальні рішення; найближчим часом провести допит потерпілих.
В заяві про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказували, що 10.09.2018 року до ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» ОСОБА_4 , як захисником засудженого, було подано заяву про обов`язкову участь захисника у всіх справах та провадженнях відносно останнього, своєчасне повідомлення захисника про всі випадки та адвокатський запит, відповідь на який й досі захиснику не надано в повному обсязі (порушено п`ятиденний строк, встановлений ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), що розцінюється, як на думку заявників, як перешкоджання здійснення адвокатської діяльності. Також в заяві ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджували, що 15.09.2018року, у суботу, о 16 годині 11 хвилин в телефонному режимі захисника було повідомлено телефоном про те, що 17.09.2018 року комісією буде розглянуто питання про накладання на засудженого ОСОБА_5 стягнення за допущене ним порушення правил внутрішнього розпорядку, яке мало місце чи 07.09.2018 року, чи 08.09.2018 року, чи 09.09.2018 року (точної дати виявлення порушення не зазначено) та поміщення його до ДІЗО на 7 або 10 діб, при цьому не було вказано час засідання комісії по розгляду вказаного питання та не надано жодних матеріалів, що в ситуації яка склалась, заявники розцінили як перешкоджання здійснення адвокатської діяльності та порушенням права засудженого на захист.18.09.2018р. за участі прокурора Лукаша, оскільки засуджений відмовився від прийому їжі, адміністрацією колонії було надано захиснику доступ до матеріалів дисциплінарного провадження, в які були внесені неправдиві відомості. Як вказують заявники в повідомленні про злочин, 17.09.2018р. дві комісії установи провели розгляд багатьох питань, дослідили документи, відеозаписи, склали багато процесуальних документів, оголосили свої рішення засудженому, начебто обстежили засудженого щодо стану здоров`я і о 08 годині 50 хвилин засудженого було поміщено до ДІЗО, хоча засідання комісії призначалось на 09 годину. Також в заяві зазначають, що без розгляду питання в порядку, визначеному законодавством, та без дослідження матеріалів справи, 15.09.2018р. вже було відоме рішення комісії та вид стягнення, що є підтвердженням упередженого ставлення з боку адміністрації ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» до засудженого ОСОБА_5 та розцінюється, на їх думку, як нелюдське ставлення, та є також перевищенням службових повноважень. Станом на день виявлення начебто правопорушення, як стверджують ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , договір про надання правової допомоги вже було укладено і про цю обставину було відомо адміністрації ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)», але в порушення права засудженого на захист не було повідомлено адвоката про вказаний випадок та не надано можливості засудженому скористатись правовою допомогою під час складання і оформлення документів в яких начебто зафіксовано вказане правопорушення. Зазначають, що з дня виявлення начебто правопорушення до дня повідомлення адвоката про цю обставину минуло 7 днів, повідомлення відбулось на вихідних днях коли установа не працює, захисник позбавлений можливості мати конфіденційне побачення з підзахисним, з`ясувати всі обставини справи, отримати документи тощо, а засідання комісії призначено на понеділок, що позбавляє можливості адвоката підготуватись до захисту та отримати своєчасно копії документів тощо, що в ситуації яка склалась, вони розцінюють як перешкоджання здійснення адвокатської діяльності, а бездіяльність щодо залучення захисника та належне його повідомлення є злочинною та підставою для притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, тобто складу всієї комісії. Заявники вважають, що те, що адміністрація ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)», скоїла з засудженим розцінюється не інакше, як нелюдське поводження тощо. До матеріалів справи, на думку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 17.09.2018р. внесено заздалегідь неправдиві відомості відносно того, що захисник належним чином повідомлений, але не з`явився та не подав жодних документів, що розцінюється, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, як і внесення формулювання звинувачення щодо категоричної відмови засудженого приступити до чергування, оскільки, як стверджують заявники, є чисельні докази того, що засуджений не відмовлявся, а посилався на погане самопочуття та декілька разів навіть в письмовій формі звертався за наданням медичної допомоги, яку йому протягом двох місяців так і не надали. Зазначають, що незабезпечення можливості адміністрацією ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» отримати належну медичну допомогу засудженим досить тривалий час призвело до погіршення його стану, тому є злочином, в т.ч. і нелюдським поводженням. Також у заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначили, що адміністрація ДУ «Кременчуцька ВК (№ 69)» засудженого ОСОБА_19 з поганим станом здоров`я предінсультним станом помістила до ДІЗО.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який надано в судовому засіданні, 19.10.2018 року відділенням № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області внесено відомості за номером кримінального провадження 0002005 про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України. Згідно витягу до ЄРДР внесено відомості про те, що до ВП № 1 Кременчуцького ВП надійшла заява ОСОБА_4 щодо внесення службовими особами ДУ «КВК № 69» недостовірних відомостей до матеріалів перевірки за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 .
Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
В силу ч.2 ст.305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Оскільки органом досудового розслідування 19.10.2018 року самостійно внесено відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 12.10.2018 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, провадження за скаргою в цій частині дійсно підлягає закриттю.
Що стосується інших вимог скаржників, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Також згідно з п.1 ч.3 р.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 (далі Положення), унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
В силу ч.4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення саме кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що, як на думку реєстратора, результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством встановлено чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та встановлено обмежений процесуальний строк для його виконання за наявності загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому у разі встановлення факту звернення із заявою та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР, підлягають задоволенню.
При цьому, згідно п.1, 2 ч.2 р.ІІ Положення облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється реєстратором за дорученням керівника прокуратури або органу досудового розслідування шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 КПК України. Факт реєстрації кримінального правопорушення (провадження) настає з моменту підтвердження керівником прокуратури або органу досудового розслідування таких відомостей.
Відповідно до п.7,8 ч.2 р.ІІ Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення. Відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.
Пунктом 8 ч.1 р.1 Положення визначено, що реєстраторами Реєстру є також прокурори, в тому числі керівники прокуратур.
Як встановлено у суді, скаржники 12.10.2018 року подали до Кременчуцької місцевої прокуратури заяву про вчинення службовими особами ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» кримінальних правопорушень. Вказана заява дійсно містить відомості, які можуть свідчити про можливе вчинення службовими особами «Кременчуцької виправної колонії (№69)», як на думку заявників, злочинів, передбачених ст.. 136 КК (ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу або неповідомлення про такий стан особи належним установам чи особам, за умови, якщо це спричинило тяжкі тілесні ушкодження), ст.. 365 КК (перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб), ст.. 367 КК (службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб), ст.397 КК України (вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці), ст..374 КК (недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, вчинене слідчим, прокурором або суддею). При цьому суб`єктом оскарження не надано в судове засідання витягу з ЄРДР на підтвердження внесення даних відомостей з врахуванням того, що відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо. З цих підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині зобов`язання вчинити дії, а саме, внести відомості до ЄРДР по заяві засудженого ОСОБА_5 , захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 від 12.10.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 136, 365, 367, 374, 397 КК України.
Разом з цим заява ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не містить жодних відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст..127 КК (катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього або іншої особи відомості чи визнання, або з метою покарати його чи іншу особу за дії, скоєні ним або іншою особою чи у скоєнні яких він або інша особа підозрюється, а також з метою залякування чи дискримінації його або інших осіб). В заяві міститься посилання на нелюдське поводження з засудженим ОСОБА_5 , проте не викладено відомостей, які б могли свідчити саме про катування, яке є тяжкою формою нелюдського поводження і вчиняється шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з визначеною метою. Оскільки в тексті спільної заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не вбачається абсолютно ніяких фактів, які б могли стосуватися таких відомостей, слідчий суддя не знаходить підстав для того, щоб зобов`язати прокуратуру внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 127 КК України.
Слідчий суддя також зазначає, що в силу ст..214 КПК, п.3 ч.4 р.І Положення до Реєстру вносяться відомості в тому числі про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; час та дату повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279 КПК України); час та дату складання повідомлення про підозру, особу, стосовно якої складено повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у разі неможливості повідомлення такій особі про підозру з об`єктивних причин (стаття 277 КПК України) та інші.
Отже, право на внесення відомостей до ЄРДР про можливе вчинення злочину конкретною особою як таке не гарантується вказаними нормативними актами. Разом з цим прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, а також слідчий, є самостійними у своїй процесуальній діяльності та уповноважені в т.ч. повідомляти особі про підозру (прокурор) або відповідно повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру (слідчий), за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження (слідчий) або затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання, звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (прокурор), здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Тому вимоги скаржників щодо зобов`язання внести до ЄРДР відомості про осіб, які, на їх думку, могли вчинити кримінальні правопорушення, задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок доведення обвинувачення (onus probandi) покладається на суб`єкт, який представляє обвинувачення.
Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, то слідчий суддя приходить до висновку, що вона також задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Тобто положеннями ст.307 КПК України не передбачено право слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляти ухвалу про визнання незаконною бездіяльність прокурора, а тому у задоволенні скарги у цій частині необхідно відмовити.
Не підлягають задоволенню і вимоги скаржників про зобов`язання суб`єкта оскарження невідкладно визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілими, про що внести до ЄРДР відповідні відомості, оскільки вони є передчасними, так як є похідними від вимог про внесення відомостей по заяві про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР і право вимоги виникає після прийняття відповідного рішення про відмову у визнанні потерпілим прокурором чи слідчим.
Крім цього, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування. Тобто, на стадії досудового провадження можуть бути оскаржені виключно рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України. Аналіз вищевикладених положень КПК дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено положеннями ч.1 ст. 303 КПК України. З цих підстав не підлягають задоволенню інші вимоги скаржників, а саме: встановити факт незаконності дій та бездіяльності начальника ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_7 , які полягають у невиконанні ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.10.2018 року в частині забезпечення якісного технічного зв`язку з судом з метою реалізації права ОСОБА_5 на участь при розгляді його скарги та у неврученні і недоведенні до відома ОСОБА_5 ухвали суду від 22.10.2018 року, тощо; розпочати досудове розслідування; невідкладно надіслати потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та копію постанови керівника відповідного органу Кременчуцької місцевої прокуратури про визначення групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні; найближчим часом провести допит потерпілих; враховуючи зазначені у заяві про кримінальне правопорушення фактичні обставини та статус фігурантів з метою усунення будь - яких сумнівів щодо неупередженості та забезпечення всебічного, об`єктивного та ефективного досудового розслідування, змінити підслідність даного кримінального провадження до прокуратури вищого рівня, ніж Кременчуцька місцева прокуратура. Вказані вимоги, зазначені у скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не можуть бути предметом оскарження в даному провадженні, тому в їх задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 304-307, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення задовольнити частково.
Зобов`язати посадових осіб Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві засудженого ОСОБА_5 , захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 від 12.10.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 136, 365, 367, 374, 397 КК України.
В задоволенні іншої частини скарги скаржникам відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 26.10.2018 року о 15 год. 45 хв.