У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002647 від 30.09.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0002647 від 30.09.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання щодо продовження строку тримання під вартою зазначив, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, ризики не зменшилися, при цьому наявні ризики того, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, які доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м"який запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Також захисник зазначив, що ОСОБА_8 вину визнає повністю і відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою. Також зазначив, що вину визнає повністю і уже частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 залишили клопотання прокурора на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження по заявленому прокурором клопотанню про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

В ході розгляду клопотання встановлено, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, тяжкість покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 інших більш м"яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків .

А тому, з урахуванням вищенаведеного, та того, що судове провадження не завершено, суд приходить до переконання про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду кримінального провадження, по 18 листопада 2018 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ "Закарпатська УВП (№ 9)".

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1