Справа №295/9678/18
УХВАЛА
Іменем України

28.07.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування № 0000661 від 26.07.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що 25.07.2018, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали спиртні напої.

Під час розпиття спиртних напоїв, в цей та час між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 та кулаком лівої руки наніс останньому два удари в область обличчя, в результаті чого останній впав. Після цього продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 лівою ногою у взутті наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область голови та тулуба.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, дислокаційний синдром, стадія клінічної декомпенсації, що за своїми характеристиками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент заподіяння.

26.07.2018 року вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

27.07.2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинення вище вказаного кримінального правопорушення.

27.07.2018 року ОСОБА_5 повідомлено у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк до 8 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В зв`язку з чим слідчий просить застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, заслухавши думку адвоката, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , працює не офіційно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, зловживає спиртними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не контролює свої дії, поводиться агресивно та вчиняє протиправні вчинки, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного з застосуванням насильства відносно потерпілого, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятка, Чуднівського району, Житомирської області, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :