ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/5799/18
№1-кс/201/4061/2018
У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку вчинення процесуальних дій слідчим, -

встановив:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 із вказаним клопотанням.

В поданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить суд встановити розумний строк, але небільше одного місяця з моменту ухвалення судового рішення за клопотанням для встановлення місцеперебування та допиту близьких родичів гр. ОСОБА_5 1991 р.н., в рамках кримінального провадження за № 0004037 від 15.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, слідчим у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження; встановити розумний строк , але не більше двох місяців з моменту ухвалення судового рішення за клопотанням, для належного оформлення, підписання слідчим у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, погоджене з прокурором ( процесуальним керівником) Повідомлення про підозру гр. ОСОБА_5 та вжиття належних заходів для його вручення останньому.

В якості доводів скарги заявник вказує на те, що в матеріалах досудового розслідування даного кримінального провадження міститься ряд доказів, яким обґрунтовується підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального провадження передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Крім того, вказує на те, шо існують певні сумніви в ефективності досудового розслідування та дає обґрунтовані підстави для виникнення підозри, щодо упередженості, слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області, який своїми діями (бездіяльністю) сприяє безпідставному затягуванню досудового розслідування, що унеможливлює відновлення порушених прав потерпілих та може призвести до уникнення винною особою встановленої кримінальним законодавством України відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Зазначає, що на протязі 3 років 6 місяців, необхідні слідчі дії процесуальні слідчі дії, слідчим не здійснюються, фактично досудове розслідування не проводиться, що порушує завдання кримінального провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Подав до суду письмову заяву, в якій просить скаргу розглядати без їх участі. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходить до наступного висновку.

Наявними матеріалами підтверджено, що в провадженні СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004037 від 15.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, потерпілим у якому у відповідності до ч.1,3 ст. 55 КПК України визнано гр. ОСОБА_4 , та гр. ОСОБА_6 .

Разом з тим, вимоги скарги щодо встановлення розумного строку для встановлення місце перебування, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 та оголошення останнього у розшук, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Положення цієї статті конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.

Згідно із ч. 2 вказаної вище статті будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Таким чином, слідчий суддя може встановлювати певні, конкретно визначені процесуальні строки, лише щодо тих процесуальних дій, для яких законом визначено певні граничні строки.

Частиною 2 ст.307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Разом з тим, заявником не надано доказів звернення до слідчого або прокурора із зазначеними клопотаннями.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Крім того, статтею 308 КПК України встановлено, що потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати і відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Ураховуючи вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 55, 56, 308 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку вчинення процесуальних дій слідчим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1