Справа № 461/5209/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/573/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2018 року про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_11 та застосовано до

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Дрокіа (Республіка Молдова),
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1841000 ( один мільйон вісімсот сорок одна тисяча) грн.
Строк дії ухвали визначено 60 днів з моменту затримання, тобто до 12 вересня 2018 року.
У випадку внесення застави на ОСОБА_10 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду згідно з викликом; не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення розміру застави, визначивши ОСОБА_6 заставу в межах п.3 ч.5 ст. 182 КПК України. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала є незаконною та необгрунтованою. Жоден із ризиків, наведених стороною обвинувачення в клопотанні та слідчим суддею в ухвалі, не виглядає достатньо переконливим (окрім ризику втечі) для цілей обгрунтованого прийняття позитивного рішення. Ризик рецидиву злочинної діяльності ОСОБА_6 не грунтується на об`єктивних даних, які б вказували на його схильність до злочинної діяльності (наявність судимості, випадків поширення на нього кримінальної репресії в інших формах тощо). Ризик знищення речових доказів в кримінальному провадженні нівелюється тим фактом, що доведення об`єктивної сторони складу злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , здатні в повній мірі забезпечити наявні речові докази (предмети, вилучені із паливного баку автомобіля, сам автомобіль тощо), які перебувають під контролем сторони обвинувачення чи інших компетентних органів держави та є недоступними для підозрюваного. Ризик незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні виключається тією обставиною, що свідками у цьому провадженні є працівники митниці, військовослужбовці державної прикордонної служби, інших правоохоронних органів. Можливим переховуванням ОСОБА_6 від слідства та суду слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі наведені обставини, які в своїй більшості не є таким, що можуть стимулювати ризик втечі і бути прийнятними для обґрунтування рішення про застосування до особи запобіжного заходу. Визначаючи підозрюваному заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя не врахувала положення п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, натомість реалізувала право слідчого судді у виключних випадках вийти за межі максимального розміру застави, встановленого пунктами 1-3 ч.5 цієї статті. У ході судового розгляду слідчим суддею не було здобуто відомостей про те, що сам підозрюваний, його родичі чи знайомі є заможними людьми та мають можливість розпоряджатися сумами, які перевищують 70000 доларів США (1 841 000 грн.). Натомість судом встановлено, що ОСОБА_6 не має постійного доходу, а його майновий стан штовхає його на пошуки роботи, заради якої він готовий полишити місце свого постійного проживання. ОСОБА_6 повідомляв, що він проживає разом з батьками та братом, які також не мають постійної роботи та не є заможними людьми, які би могли внести занадто великий розмір застави. Наявність Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, укладеного між Україною та Республікою Молдова, який набрав чинності 24.02.1995, позбавляє юридичної ваги полегшену можливість переміщення через україно-молдовський кордон ОСОБА_6 як аргументу на користь високого ризику втечі останнього.
Заслухавши доповідь судді; доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з таких підстав.
З матеріалів клопотання вбачається, що 14 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.
Згідно з протоколом затримання від 14 липня 2018 року ОСОБА_10 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
15 липня 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а саме в тому, що він підозрюється у вчиненні контрабанди психотропної речовини амфетаміну, тобто її переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що зібраними в ході досудового розслідування доказами (актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 14.07.2018, протоколом огляду місця події від 14.07.2018, висновком експрес-аналізу, проведеного 14.07.2018 під час огляду місця події, показаннями ОСОБА_10 , контрольним талоном автомобіля «Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 14.07.2018) підтверджується наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а також тим, що наявні ризики; тяжкості вчиненого злочину (за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна); відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_10 на території України не має постійного місця проживання, не працює, не має постійного доходу, заради заробітку готовий покинути місце свого проживання на території Республіки Молдови, перебував в країнах Євросоюзу; має можливість безперешкодного виїзду за межі території України, що дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на території Республіки Молдова, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Такими доказами є фактичні дані, отримані органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій допиту підозрюваного ОСОБА_10 , огляду місця події, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_10 міг вчинити правопорушення, а значить підтверджують наявність обгрунтованої підозри.
Наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ст. 177 КПК України, доводиться даними щодо особи підозрюваного, який є громадянином Республіки Молдова, на території України не має постійного місця проживання, може покинути територію України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Щодо обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів бере до уваги вагомість доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (санкція ч.3 ст. 305 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від
десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна); особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я; наявність у підозрюваного родини.
Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави
не врахував цих положень закону та не навів в ухвалі достатніх обгрунтувань щодо визначеного ним розміру застави 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слідчим суддею також неправильно визначено розмір застави 1 841 000,0 грн., тоді як слід було виходити з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, а саме - 1 762,0 грн.
Згідно з ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів, враховуючи особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання й міцних соціальних зв`язків на території України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який становить підвищену суспільну небезпеку, що є винятковими обставинами, вважає, що застава у визначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, і з врахуванням сімейного та майнового стану підозрюваного, дійшла висновку про необхідність визначення застави у розмірі, який перевищує ці межі, а саме 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1321500 грн. (1762 грн.х750) і не є завідомо непомірним для підозрюваного.
На думку колегії суддів, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 196, ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.
За змістом ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк. Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_10 затриманий 14 липня 2018 року. Тому строк дії ухвали про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу слід визначити 60 днів та обчислювати з моменту затримання з 14 липня 2018 року і датою закінчення дії ухвали визначити 11 вересня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2018 року про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави скасувати.
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрокіа (Республіка Молдова), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1321500 (один мільйон триста двадцять одну тисячу п`ятсот) грн., яку підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право внести у будь-який момент на розрахунковий рахунок Апеляційного суду Львівської області (банк отримувач ДКС України м. Київ, р/р 0749, МФО 820172, ).
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_10 :
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.
У разі невиконання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави.
Датою закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 визначити 11 вересня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу УСБ України у Львівській області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4