У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2018 Справа №607/6933/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеньків Монастирського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000268 від 18 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.152 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , якому 19.04.2018 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.152 КК України, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2018 року близько 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 побачив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка гуляла біля господарства де він проживає та в нього виник намір направлений на вступ у статевий зв`язок із малолітньою ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого наміру направленого на вступ у статевий зв`язок із малолітньою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 підійшов до малолітньої ОСОБА_9 та з метою вступу із нею в статевий зв`язок надав їй гроші в сумі 160 гривень та запросив її до свого будинку. Взявши у нього гроші ОСОБА_9 відмовилась іти до його будинку, тоді у ОСОБА_6 виник злочинний намір направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 , з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті ОСОБА_6 , 17 квітня 2018 року біля 19 години 20 хвилин діючи умисно підійшов до малолітньої ОСОБА_9 , зловив її своїми руками за руки затягнув її у будинок АДРЕСА_1 де застосовуючи до потерпілої ОСОБА_9 насильство у вигляді утримування її руками насильно, проти її волі зняв із неї весь одяг. Роздівшись ОСОБА_6 повалив малолітню ОСОБА_9 на диван та утримуючи її своїми руками проти її волі намагався вступити із малолітньою ОСОБА_9 в статеві зносини природнім способом, однак в не довів задумане до кінця з причин,що не залежали від його волі так як в кімнату де вони перебували забігла ОСОБА_10 , яка припинила його протиправні дії та забрала з будинку малолітню ОСОБА_9

18 квітня 2018 року в 15 год. 10 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

19 квітня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 152 КК України, а саме про те, що він підозрюється у закінченому замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, зґвалтування малолітньої.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 152 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами потерпілої ОСОБА_8 в яких вона зазначила, що 17.04.2018 року ОСОБА_6 намагався її звалтувати в будинку за місцем його проживання; показами свідка ОСОБА_11 в яких вона зазначила, що 17.04.2018 року біля 19 год. 20 хв. ОСОБА_12 повідомила їй про те, що ОСОБА_6 за місцем проживання намагається зґвалтувати її доньку ОСОБА_13 . Після цього вона побігла до його будинку, де побачила свою доньку ОСОБА_8 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та була при цьому повністю роздягнена з якою намагався вступити в статеві зносини ОСОБА_6 . Після цього вона нанісши тілесні ушкодження ножем ОСОБА_6 , який не відпускав її доньку ОСОБА_14 та забравши її втекла з його будинку.

Виходячи із вищенаведеного, слідчий у клопотанні вказує та підтримується в судовому засіданні прокурором, що наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування підтверджується наступним: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , отримавши копії кримінального провадження, може вчинити всі необхідні дії з метою залякування свідків по кримінальному провадженню, може психологічно вплинути на останніх, що призведе до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового слідства свідків.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, що і стало однією з передумов до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, а тому керуючись ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав та просивйого задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на стан здоров`я та вік підозрюваного, а також те, що після важкої операції йому необхідний належний медичний догляд та реабілітаційний період, які неможливі в умовах СІЗО, враховуючи, що прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до 15 років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Також, матеріалами клопотання підтверджено наявність процесуального статусу ОСОБА_6 як підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонер, із середньою освітою, раніше не судимий.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином частково підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яких слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме зважаючи на санкцію статті злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , вінможе переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин під час розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , відсутність фактів перешкоджання з його боку проведенню слідства, не доведенням прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, з посиланням лише на те, що він може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим у клопотанні ризиків і неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, враховуючи стан здоров`я підозрюваного, зокрема те, що він після важкої операції та йому необхідний належний медичний догляд та реабілітаційний період,зважаючи на його пенсійний вік, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, при цьому задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: заборонити залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладівза відповідної необхідності), прибувати за викликом слідчого/прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (проживання), здати на зберігання до Державної міграційної служби в Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 червня 2018 року.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1