Справа № 283/1944/18
Провадження №1-кп/283/190/2018
У Х В А Л А

01 листопада 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000439 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження підсудне Малинському районному суду Житомирської області, відсутні перешкоди для призначення судового розгляду (підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України), обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, кримінальне провадження підлягає розгляду одноособово у відкритому засіданні.

Під час провадження досудового розслідування, порушень вимог КПК України, без усунення яких провадження не може бути призначене до розгляду, не встановлено.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки продовжений обвинуваченому відповідно до ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року строк тримання під вартою закінчується 04 листопада 2018 року.

Вважає, що підстави для обрання більш м`яких запобіжних заходів відсутні, оскільки прокурором на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, зміст пред`явленого обвинувачення, репутацію обвинуваченого, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_5 обвинувачується, характеристику ОСОБА_5 , а також те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства вцілому. Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики, які були підставою для обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились по даний час. Відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, вказаним у клопотанні. При цьому менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що є підстави для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, його дружина не працює, а він є єдиним годувальником в сім`ї.

ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, підтримав думку адвоката.

Через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу. Просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор та представник потерпілого заперечили проти задоволення клопотання.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Практика застосування рішень Європейського суду з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання обвинуваченого під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , суд відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування, суд враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей.
Суд зазначає, що ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, і не вживав жодних заходів для надання медичної допомоги потерпілому.
Зазначені чинники у сукупністю з покаранням, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину приводять до переконання, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним.
Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Крім того, ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_5 не має офіційного та стабільного джерела доходів.
Відповідно до характеристики, виданої ДОП Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, капітаном поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, він не працює.
Обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, що є свідченням його підвищеної суспільної небезпеки та підтверджує доводи прокурора про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Також судом враховується ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.
На даний час в судовому засіданні не встановлено жодних нових обставин, які б свідчили про відсутність ризиків та необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 04 листопада 2018 року.

Стосовно клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, передумов у застосуванні обвинуваченому менш суворого виду запобіжного заходу на даний час не існує і такі не надані в судовому засіданні, а тому дане клопотання до задоволення не підлягає.

У підготовчому судовому засіданні представник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про прийняття до розгляду позову про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 177,183, 314,315,316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000439 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 08 листопада 2018 року на 14 год. 00 хв.
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жадень Дубровицького району Рівненської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з середньою освітою, одруженому, не працюючому, в силу ст.89 КК України не судимому, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 30 грудня 2018 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про прийняття позовної заяви про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 цивільним позивачем.

Визнати ОСОБА_5 цивільним відповідачем.

Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1