Справа № 372/2120/18
Провадження 1-м-1/18
ухвала
Іменем України
26 липня 2018 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3

затриманого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2018 року прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) та конвоювати і утримувати йогов порядку екстрадиційного арешту в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, мотивуючи його наступним, що у провадженні Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210 (участь у злочинному співтоваристві (злочинній організації), створеному з метою спільного здійснення одного особливо тяжкого злочину), п.п. «а,е,ж,з» ч. 2 ст. 105 (вбивство, тобто умисне заподіяння смерті двом і більше особам, скоєне загальнонебезпечним способом, організованою групою, за наймом) КК Російської Федерації (в редакції Федерального закону від 21.07.2004 №73-Ф3).

08 квітня 2015 року органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ленінським районним судом м. Владикавказ Республіки Північна Осетія-Аланія 09.06.2015 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування 01.06.2016 винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів.

10 червня 2016 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації.

12 травня 2016 року ОСОБА_4 затримано працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13.05.2016 до нього застосовано тимчасовий арешт.

За наслідками проведеної екстрадиційної перевірки заступником Генерального прокурора України прийняте рішення від 22.09.2016 про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а,е,ж,з» ч. 2 ст. 105 КК РФ.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2016 постанову заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 скасовано.

Апеляційним судом м. Києва 17.11.2016 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Підставою для скасування вказаного рішення стало оскарження ОСОБА_4 рішення ГУ ДМС України в м. Києві про відмову в оформленні документів щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до ДМС України.

Генеральною прокуратурою України 20.12.2016 прокуратурі Київської області доручено проведення повторної екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 .

Прокуратурою Київської області 18.06.2018 повторну екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , завершено та її матеріали направлено до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення за запитом російської сторони.

У ході повторної екстрадиційної перевірки, проведеною прокуратурою Київської області за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_4 , для притягнення до кримінальної відповідальності.

12 липня 2016 року до ГУ ДМС України в м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду наказом ГУ ДМС в м. Києві від 28.07.2016 №416 ОСОБА_4 відмовлено в оформленні документів щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Окружним адміністративним судом м. Києва 04.04.2017 відкрито провадження за позовом ОСОБА_6 до ГУ ДМС України в м. Києві про скасування вказаного рішення та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.03.2018 відмовлено в задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 .

Київським апеляційним адміністративним судом 31.05.2018 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, рішенням ГУ ДМС України в м. Києві про відмову ОСОБА_4 в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуло чинності, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 325, ч. 1 ст. 370 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, тобто з 31.05.2018, і є обовьязковою для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За наслідками проведеної повторної екстрадиційної перевірки заступником Генерального прокурора України прийняте рішення від 09.07.2018 про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а,е,ж,з» ч. 2 ст. 105 КК РФ.

24 липня 2018 року о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 затримано працівниками Обухівського ВП ГУНП в Київській області, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, з метою забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 на території Російської Федерації, згідно з чинним законодавством України відповідають п.п. 1,5,11,12 ч. 2 ст. 115, ст. 255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ці злочини не закінчилися.

За повідомленням уповноважених органів України ОСОБА_4 статусу біженця не має, не є громадянином України, за станом здоров`я може етапуватись, до кримінальної відповідальності на території України не притягується.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених в клопотанні. Проти задоволення скарг на незаконне затримання ОСОБА_4 заперечив.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог в клопотанні заперечив та повідомив, що ОСОБА_4 від слідства не переховувався, виконував ухвалу Печерського районного суду Київської області,я кою 22.06.2018 року ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог в клопотанні заперечив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Відповідно до ч.10, ч.11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації.

12 травня 2016 року ОСОБА_4 затримано працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13.05.2016 до нього застосовано тимчасовий арешт.

За наслідками проведеної екстрадиційної перевірки заступником Генерального прокурора України прийняте рішення від 22.09.2016 про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а,е,ж,з» ч. 2 ст. 105 КК РФ.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2016 постанову заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 скасовано.

Апеляційним судом м. Києва 17.11.2016 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Підставою для скасування вказаного рішення стало оскарження ОСОБА_4 рішення ГУ ДМС України в м. Києві про відмову в оформленні документів щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до ДМС України.

Генеральною прокуратурою України 20.12.2016 прокуратурі Київської області доручено проведення повторної екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 .

Прокуратурою Київської області 18.06.2018 повторну екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , завершено та її матеріали направлено до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення за запитом російської сторони.

24 липня 2018 року о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 затримано працівниками Обухівського ВП ГУНП в Київській області, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, з метою забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 на території Російської Федерації, згідно з чинним законодавством України відповідають п.п. 1,5,11,12 ч. 2 ст. 115, ст. 255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 22 червня 2018 року клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави задоволено.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до договору найму нерухомого майна винаймає будинок за цією ж адресою. До кримінальної відповідальності на території України не притягувався, відповідно до довідки характеристики наданої Обухівським ВП сумлінно виконує ухвалу Печерського районного суду м. Києва, тому зважаючи на те, що даній особі вже обрано заможний захід, який ним виконується, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309,369-372,376,561,562,584 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.206 КПК України, відмовити.

В задоволені клопотання прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, проживаючого АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Проголошення повного тексту ухвали призначити на 30.07.2018 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_8