УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року

м. Київ
справа № 344/1069/18
провадження № 51-6166ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2018 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні рішення начальника Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді місцевого суду, ОСОБА_4 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Ухвалою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати та зобов`язати апеляційний суд розглянути його апеляційну скаргу по суті. При цьому зазначає, що в апеляційній скарзі він вказував на неправомірний та упереджений розгляд його скарги слідчим суддею, що йому не надано підтверджуючого документу про внесення відомостей в ЄРДР. Також вважає, що апеляційним судом не взято до уваги узагальнення ВСУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування».
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, в якій просить зобов`язати Івано-Франківський ВП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою .
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 17 травня 2018 року встановив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Верховний Суд звертав увагу скаржника на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши подану заяву ОСОБА_4 , Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник вказані в ухвалі касаційного суду від 17 травня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався та допустився нових порушень положень згаданої норми процесуального закону.
Так, повноваження Верховного Суду як суду касаційної інстанції визначені положеннями глави 32 КПК, згідно з якою провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за наслідком розгляду касаційної скарги.
Однак всупереч цим вимогам ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції не з касаційною скаргою, а із заявою.
Також, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак при повторному зверненні до касаційного суду ОСОБА_4 , так і не зазначив, яких саме порушень допустився апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника на ухвалу слідчого судді та не обґрунтував як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом оскаржуваної ухвали апеляційного суду, згідно з ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 399, 412 КПК.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги ОСОБА_4 без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ст. 436 КПК.
Стаття 436 КПК визначає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, не дивлячись на вказівки касаційного суду та чіткий зміст положень ст. 436 КПК, при повторному зверненні до Верховного Суду ОСОБА_4 знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3