Постанова

Іменем України
29 травня 2018 року

м. Київ
справа № 742/1849/16-к
провадження № 51- 3073 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, котрий брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду від 5 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419, за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК), частиною 3 статті 187 КК;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого.
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 187 КК;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Тбілісі (Грузія), громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 187 КК,

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року ОСОБА_9 засуджено за частиною 2 статті 186 КК на 5 років позбавлення волі, за частиною 3 статті 187 КК на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 28 березня 2016 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_10 за частиною 2 статті 125 КК на 1 рік обмеження волі, за частиною 1 статті 122 КК на 2 роки позбавлення волі, за частиною 3 статті 187 КК на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК ОСОБА_10 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2016 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_11 за частиною 2 статті 186 КК на 5 років позбавлення волі, за частиною 3 статті 187 КК на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_11 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК ОСОБА_11 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2016 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 та стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 9056 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 та стягнуто з Кравця ОСОБА_10 1650 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди.
Задоволено позов прокурора в інтересах міського бюджету м. Прилук в особі «КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня» та стягнуто з ОСОБА_10 4401 грн за лікування потерпілого ОСОБА_13 .
Стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в солідарному порядку в рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком 2 березня 2016 близько 22:00, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи на вул. Незалежності в м. Прилуках неподалік КП «Прилуки тепловодопостачання», повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою незаконного власного збагачення, реалізовуючи свій злочинний подолати потерпілого, приснули в обличчя ОСОБА_12 з балончика із сльозоточивим газом, після чого збили потерпілого з ніг та відкрито заволоділи належними йому речами, заподіявши останьому матеріальні збитки на загальну суму 9056 гривень 50 копійок.
Надалі, 18 березня 2016 року о 17:00 ОСОБА_10 під час телефонної розмови зі своєю матір`ю ОСОБА_14 , почувши образи на свою адресу, які висловлювали ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , взяв дерев`яну биту з метою завдання тілесних ушкоджень та разом із ОСОБА_11 прийшов до квартири ОСОБА_13 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де битою ОСОБА_16 не менше чотирьох ударів у різні частини тіла, а потім ударив битою по голові ОСОБА_15 , завдавши останньому тілесні ушкодження, які належать до категорії середнього ступеня тяжкості, та легкі тілесні ушкодження.
24 березня 2016 року близько 23:00, ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, у буд. АДРЕСА_4 , між четвертим та п`ятим поверхами, неподалік кв. АДРЕСА_5 повторно шляхом вільного доступу пошкодив трос і таємно викрав велосипед марки «Ардіс Сантана», що належав ОСОБА_17 , вартістю1425 грн, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
У ніч на 25 березня 2016 року ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, проходячи біля будинку № 99, на вул. 1 Травня в м. Прилуках, між третім та четвертим поверхами, неподалік квартири АДРЕСА_6 повторно шляхом вільного доступу пошкодив трос за допомогою ножиць, які мав з собою, і таємно викрав велосипед марки «Аіст», що належить ОСОБА_18 , вартістю 857 грн, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на зазначену суму.
28 березня 2016 року близько 01:30 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою незаконного заволодіння чужим майном та власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, прибули до господарства ОСОБА_19 , 1930 року народження, за адресою: АДРЕСА_7 , де маючи єдиний злочинний намір на заволодіння майном власниці, через вхідні двері проникли в житловий будинок, схопили потерпілу за волосся, завдавши при цьому їй легкі тілесні ушкодження, та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя останньої, - вбивством, відкрито заволоділи грошима в сумі 2900 грн, які належали потерпілій.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінено.
Визначено вважати ОСОБА_11 засудженим за частиною 2 статті 186 КК на 5 років позбавлення волі, за частиною 3 статті 187 КК на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_11 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
Стягнуто з ОСОБА_10 процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 1466 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 586 грн.
Стягнуто з ОСОБА_11 процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 586 грн (ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 5 грудня 2016 року виправлено помилку в резолютивній частині ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року, а саме на 3-му аркуші у 6-му абзаці резолютивної частини: замість «Стягнуто з ОСОБА_10 процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 586 грн.» вважати правильним «Стягнуто з ОСОБА_11 процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 586 грн.»)
Відповідно до частини 5 статті 72 КК ОСОБА_9 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 28 березня по 18 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_10 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 29 березня по 18 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з частиною 5 статті 72 КК ОСОБА_11 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 28 березня 2016 року по 18 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор вказує на невідповідність призначеного засудженим покарання тяжкості кримінального правопорушення та дані про особи засуджених, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і ухвалу цього ж суду про виправлення описки та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не врахував конкретних обставин вчинення засудженими кримінальних правопорушень, які належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, рівня суспільної небезпеки засуджених, їхні негативні характеристики та небажання стати на шлях виправлення, а тому вважає, що такі особи заслуговують на більш суворе покарання у межах санкції, визначеної за вчинення розбійного нападу, але ближче до максимальної межі.
Крім того, зазначає, що в порушення вимог статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) апеляційний суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора, правильної оцінки їм не дав та безпідставно залишив без зміни вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку покарання, чим істотно порушив кримінальний процесуальний закон.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав касаційну скаргу, захисників, які заперечували проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви суду
Відповідно до статті 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як убачається з касаційної скарги прокурора, він не оспорює та не заперечує події кримінальних правопорушень, доведеності винуватості засуджених та правильності кваліфікації їхніх дій за пред`явленим обвинуваченням.
При цьому прокурор порушує питання про скасування рішення апеляційного суду в частині призначеного засудженим покарання, оскільки вважає, що визначений судом строк відбування покарання є занадто м`яким.

Однак такі доводи колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 65 ККсуд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Так, суд першої інстанції, призначаючи засудженим покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього належного їм майна, за виключенням житла, ураховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення та їхні особисті дані.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання засудженим, суд врахував їхній молодий вік, наявність умислу в діях, позицію до вчиненого, а також вказав на обтяжуючі покарання обставини, якими є рецидив злочину та вчинення злочину до особи похилого віку. При цьому правомірно визначив строк, який буде необхідним та достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Таке покарання, на переконання колегії суддів, є співмірним протиправним діянням, які вчинили засуджені, та призначене у межах санкції статті, за якою особи звинувачені. Визначення строк, хоч і є наближеним до мінімального строку покарання, визначеного санкцією частини 3 статті 187 КК, однак не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисників і прокурора на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені доводи, на які послався прокурор щодо м`якості призначеного покарання та які є аналогічними доводам поданої ним касаційної скарги, і визнав їх необґрунтованими, навівши належні й достатні мотиви спростування.
При прийнятті відповідного рішення апеляційний суд також зважив, що, визначаючи строк покарання, суд повно та всебічно дослідив дані про засуджених осіб, врахував обтяжуючі обставини та відсутність пом`якшуючих обставин, а тому призначене покарання відповідає загальним засадам та порядку його призначення та є співмірним до скоєних ними кримінальних правопорушень.
Правомірно змінив рішення міськрайонного суду в частині остаточного призначення покарання засудженому ОСОБА_11 та визначив на підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.
Доводи прокурора про необхідність та доцільність при призначенні засудженим остаточного покарання застосувати принцип складання призначених покарань, а не принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим є безпідставними та не підлягають задоволенню з огляду на вимоги касаційної скарги та повноваження суду касаційної інстанції.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки місцевого й апеляційного судів у частині призначеного покарання, а також свідчили б про необхідність скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з мякістю призначеного покарання, прокурор у касаційній скарзі не навів. Також не зазначив належних підстав для скасування ухвали апеляційного суду про виправлення описки.

За таких обставин касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 5 грудня 2016 року щодо засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3