УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 464/6522/17

провадження № 51-7412ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2018 року,
встановив:
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення щодо нього та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, було залишено без руху і надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте зазначені в ухвалі недоліки не усунув.

Залишаючи касаційну скаргу без руху засудженого ОСОБА_4 , Верховний Суд в ухвалі від 16 липня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якої в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому Верховний Суд звернув увагу засудженого на тому, що доводи його касаційної скарги зводились до посилань на неповноту судового розгляду, непогодження з наданою оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений вказані в ухвалі касаційного суду від 16 липня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак у повторно поданій касаційній скарзі засуджений, порушуючи питання про скасування постановлених у кримінальному проваджені судових рішень, з підстав допущення, на його думку, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, знову наводить доводи, зі змісту яких вбачається, що він, не погоджуючись із наданою судами першої та апеляційної інстанцій оцінкою доказів, заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПКне є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, так і не зазначив порушень, допущених апеляційним судом, які слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКі з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 8 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2018 року, разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3