Справа № 333/3180/18
Провадження № 1-кп/333/478/18
В И Р О К
Іменем України
24 липня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001698 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середньо - технічна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.07.1995 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. З ст.81, ст. 44 КК України до 1 року позбавлення волі;

-19.03.2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-12.09.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 2 ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-01.12.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-12.02.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі:

-22.04.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.12.2016 року умовно достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 20 днів;

за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучі раніше засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

30 травня 2018 року, приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до гаражу, розташованому по АДРЕСА_3 , де використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, а саме металеве полотно, за допомогою фізичної сили спиляв навісний замок, який був установлений на вхідних воротах гаражу, тим самим відчинив двері та незаконно проник до приміщення гаражу.

Далі, перебуваючи у приміщенні гаражу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не поміченими, таємно, з метою особистого збагачення, викрав монітор марки «Samsung», вартістю 500 грн., розкладушку мисливсько рибальську марки «DAM», вартістю 5000 грн., автомобільну магнітолу марки «Eurotech», вартістю 500 грн., розкладний дорожній столик, вартістю 200 грн., автомобільний металевий диск R13, вартістю 200 грн., які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не довів свій умисел до кінця з обставин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_8 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 6400 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілого, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду кримінального провадження, заяви про відкладення розгляду не подавав, свою думку з приводу винуватості обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні висловив через подану до канцелярії суду заяву.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, додатково суду пояснив, що дійсно 30 травня 2018 року, о 4 годині ранку, металевою пилкою він спилив навісний замок на гаражі за адресою АДРЕСА_3 , проник у гараж та почав оглядатися, побачив речі, які схопив та намагався викрасти, однак зовні почув голос та одразу вибіг з приміщення гаражу. Через декілька будинків від гаражу був затриманий ОСОБА_8 . У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, не працюючий, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває, на обліку в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває. Крім того, обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_5 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 30 травня 2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази по справі:
-монітор марки «Samsung», розкладушка мисливсько рибальська марки «DAM», автомобільна магнітола марки «Eurotech», розкладний дорожній столик, автомобільний металевий диск R13, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю;

-два сліди структури тканини, пошкоджений навісний замок з ключем, полотно від пили по металу, ліхтар налобний чорного кольору, пара в`язаних печаток оранжевого кольору, передані на зберігання в камеру схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1