УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ :

08.10.2018 року до слідчого судді надійшла скарга на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 24.09.2018 року про відмову визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000842 від 30.08.2018.
На обґрунтування скарги зазначено, що Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 30.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.
Також в обґрунтування свої вимог зазначав, що ним було подано клопотання до Національного антикорупційного бюро України про визнання його потерпілим в рамках вказаного провадження, однак отримано постанову від 24.09.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000842, вважає вказану постанову безпідставною, невмотивованою та незаконною, оскільки детективом не зазначено жодних очевидних і достатніх підстав відсутності завдання йому моральної і майнової шкоди.
Скаржник в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах скарги просив розглядати справу без його участі та з наведених у ній підстав.
Детектив в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в силу ст.306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги. Натомість через канцелярію суду подав заяву, в якій просив відмовити в задоволені скарги повністю.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як встановлено, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 30.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.
24.09.2018 року детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим заявника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000842, відомості про яке 30.08.2018 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.396 КК України відмовлено.
На обґрунтування постанови про відмову у визнанні потерпілим детективом зазначено, що на даний час не встановлено достатніх фактичних даних, та доказів що могли б свідчити про завдання матеріальної і моральної шкоди заявнику ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Із змісту ст. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Всупереч вказаних вимог детектив не навів наявні, очевидні та достатні підстави вважати, що заявнику ОСОБА_3 не завдано матеріальної та/чи моральної шкоди.
Тому, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтована, передчасна та підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
скаргу задовольнити.

Постанову детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 24.09.2018 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000842 від 30.08.2018 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1