Провадження № 1-кс/461/4389/18
УХВАЛА

26.06.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,
встановив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2013 року в межах кримінального провадження №00000031 від 27.03.2013 року на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:1203, державний акт серії ЯК №949146 від 26.03.2012 року, що перебуває у власності заявника, мотивуючи клопотання тим, що кримінальне провадження №00000031 від 27.03.2013 року закрито постановою слідчого від 25.02.2015 року, відтак, на даний момент відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки земельна ділянка є його власністю та не являється предметом будь-яких злочинних дій.

Представник заявника подав заяву, згідно якої просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, згідно якого не заперечує проти задоволення клопотання, при цьому зазначаючи, що постанова про закриття кримінального провадження від 25.02.2015 року не скасована, а відтак є чинною. Згідно положень чинного КПК України, неявка учасників процесу не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною 1, 2 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 31.05.2018 року, справу за клопотанням заявника про скасування арешту направлено до суду першої інстанції на новий розгляд, в порядку глави 26 КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Як видно з матеріалів клопотання, заявник ОСОБА_2 звертається до суду, посилаючись на правові норми КПК України, які регламентують питання скасування арешту на стадії досудового розслідування. Зокрема, керуючись ст.174 КПК України, просить суд, зняти арешт з майна, що є його власністю, при цьому не оскаржуючи дій (бездіяльності) слідчого, які пов`язаних із винесенням постанови про закриття провадження або будь-які дії (бездіяльність) органу досудового розслідування. Ні в матеріалах справи, ні в ході розгляду клопотання, заявник не посилався на положення глави 26 КПК України. Даний факт свідчить про обраний спосіб реалізації заявником своїх прав, а саме те, що останній вважає за необхідне звернутися до слідчого судді, в порядку ст.174 КПК України, а не главою 26 цього ж Кодексу.

Частиною 1 ст.26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Отже, вказані положення КПК України не надають слідчому судді повноважень зобов`язувати заявника реалізовувати свої процесуальні права, в інший спосіб, ніж обраний самим заявником.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вказані обставини та норми КПК України свідчать про неможливість розгляду, поданого заявником клопотання в порядку глави 26 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наступне.
Постановою слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 25.02.2015 року, яка набрала чинності та не скасована судом чи прокурором, кримінальне провадження №00000031 від 27.03.2013 року закрито, у зв`язку складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 КК України.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду на вирішення питання про скасування арешту майна за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження. При цьому, питання про зняття арешту з майна може бути вирішено слідчим суддею виключно на стадії досудового розслідування, яке відповідно до норми п. 1 ч. 2 ст. 273 КПК України закінчується закриттям кримінального провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 18 ч.1 цієї ж статті КПК України встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.

Зважаючи на наведене, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, тобто досудове розслідування по справі завершено, вважаю, що вирішення питання про зняття арешту з майна виходить за межі компетенції слідчого судді, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна слід відмовити, так як таке подано поза межами кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України,
постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_4