Провадження №1-кп/523/510/18
І м е н е м У к р а ї н и
26.04.2018 року м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
16.07.2016 року в нічний час, точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не представилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію автостоянки №17 за адресою: м.Одеса, вул..Марсельська, 18. Знаходячись на території автостоянки, він шляхом пошкодження стіни проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
Проникнувши до вказаного гаражу, він визначив об`єктом свого злочинного умислу майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: акумулятор марки «Іста», вартістю 1500 грн; набір інструментів марки «Омега», вартістю 500 грн; два троси, довжиною по 1,5 м, вартістю по 125 грн кожний; автономний газовий балон, ємністю 5 л, вартістю 500 грн. Після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, він таємно викрав зазначені інструменти та, з метою утримання викраденого майна, залишив місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми протиправними діями він завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2750 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в той час він, посварившись із матір`ю, проходив повз вул.Ак.Заболотного в м.Одесі, проник до одного із гаражів, де заночував там. Наступного дня, із вищевказаного гаражу викрав певне майно, в тому числі акумулятор, трос, ключі, газовий балон. В послідуючому вищевказані речі продав таксисту, а на отримані гроші придбав продуктів. Наступного дня його затримали.
В той же час обвинувачений зазначив, що кається у скоєному, завдані потерпілому збитки відшкодував в повному обсязі, просив не призначати йому суворого покарання, зобов`язавшись при цьому більше не скоювати кримінальних правопорушень.
Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_6 , який в своїй письмовій заяві зазначив, що матеріальну шкоду ОСОБА_5 йому відшкодовано в повному обсязі, претензій до нього не має, при визначенні покарання просив суд не призначати обвинуваченому суворого покарання.
Крім того, відшкодування шкоди потерпілому та відсутність у нього претензій до обвинуваченого також підтверджується копією розписки ОСОБА_6 від 22.04.2018 року.
В той же час при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті. Судом також враховується також особа обвинуваченого, який є неодруженим, офіційно не працюючим, є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , вік, стан його здоров`я та сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів не здійснювались.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1