Справа №635/5882/16-к
Провадження по справі №1-кп/635/201/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

захсника - ОСОБА_13

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка кримінальне провадження №0001787 за фактом скоєння ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що ризики, які слугували підставою для обрання ним цього запобіжного заходу і які передбачені ст.177 КПК України не відпали. У відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід, оскільки 19 лютого 2018 року ним було допущено порушення вимог обраного у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник не заперечували проти продовження у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просили змінити обмеження домащнього арешту з цілодобового на домашній арешт у певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти зміни запобіжного заходу, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів доцільності зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, також просили змінити йому цілодобовий домашній арешт на домашній арешт з обмеженнями у певний час, оскільки 21 травня 2018 року він укладає шлюб, має намір працевлащтуватися.

Обвинувачений ОСОБА_12 , його захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували. Просили змінити встановлені щодо ОСОБА_12 обмеження на ті що діють у певний час.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , їх захисники просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час обрання відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на недопитаних у цьому кримінальному провадженні свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до підпункту «с» пункту 1 та пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зі змісту ст.1 Конвенції вбачається, що держава гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст.5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого судом порушення, а також усунення підстави для надходження до суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в суді.

Відповідно до зазначених положень, суд бере до уваги дані про особу обвинувачених, які мають стійкі соціальні зв"язки, обраний відносно них запобіжний захід не порушують, також судом враховується те, що прокурором у судовому засіданні не наведено переконливих доказів відносно того, що є підстави для зміни у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу на біль суворий, і тому вважає за необхідне продовжити у відношенні обвинувачених обраний раніш запобіжний захід, оскільки на думку суду, саме цей запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 190 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_12 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов"язати обвинуваченого ОСОБА_12 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- не відлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 04 липня 2018 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_14 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов"язати обвинуваченого ОСОБА_4 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- не відлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 04 липня 2018 року включно.

В задоволенні клопотання прокурора про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов"язати обвинуваченого ОСОБА_6 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- не відлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 04 липня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1