Провадження № 1-кп/742/90/18
Єдиний унікальний № 742/268/18
ВИРОК
Іменем України
25 вересня 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001730 від 08.09.2017 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

27.08.2017близько 4 години ОСОБА_3 , знаходячись на вул.Гвардійській в м.Прилуки неподалік кафе «Шансон», з метою незаконного заволодіння чужим майном та власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, ривком, з шиї ОСОБА_5 , 1975 року народження, який знаходився в своєму автомобілі марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 88 г, вартістю 96809,80 грн., що належав потерпілому, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді свою вину за пред?явленим обвинуваченням не визнав, як і не визнав цивільного позову, бо злочин не вчиняв. Пояснив, що дійсно 27.08.2017 гуляли в кафе «Шансон». Приблизно о 3 год. ночі відвідувачі почали розходитися, та вони з ОСОБА_8 , з яким побачився випадково, поїхали на таксі за цигарками в магазин «Явір». З ким прийшов у кафе не пам`ятає, на потерпілого не звертав уваги, чи взагалі він там був. Хто викликав таксі він не знаю, але у нього телефону не було. Водієм таксі був ОСОБА_9 . За таксі розраховувався ОСОБА_10 . Вони приїхали до гастроному «Центральний» і пішли в магазин «АТБ». Біля кафе «Шансон» було багато автомобілів, чи був там автомобіль «Caddy» він не пам`ятає, але не зупиняв такий. Не може пояснити чому потерпілий вказує саме на нього.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3 його вина у скоєному повною мірою доводиться показами потерпілого, свідків, а також дослідженими у судовому засіданні доказами, результатами проведеного НСРД.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що 27.08.2017 відпочивав у кафе «Шансон» зі знайомим. Обвинувачений, якого він не знав, поглядав на нього. Коли йому стало погано, він поїхав додому на своєму автомобілі Volkswagen Caddy, але при виїзді з території нового ринку, криком про допомогу, його зупинив ОСОБА_3 . Він зупинився, та коли відкрив вікно сантиметрів на 30, обвинувачений через відкрите вікно своєю рукою зірвав з його шиї золотий ланцюжок і втік по тротуару. Хтось із людей був попереду нього. Він автомобілем намагався наздогнати нападника, але в нього це не вийшло. Його ланцюжок на шиї було чітко видно. Спиртних напоїв, він тоді не вживав, бо був за кермом. Від ривка, на шиї у нього залишився синець. У поліцію він звернувся через пару днів.

Даний ланцюжок він робив на замовлення у 2013 році, вагою близько 90 г, та в якому постійно ходив. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, та просить стягнути з обвинуваченого 96800,00 грн. матеріальної шкоди та 193600,00 грн. (подвійна сума матеріальних збитків) моральної шкоди, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях (звертався до психіатра, приймав заспокійливе), порушився звичний уклад життя та заподіяна шкода для нього є особливо-великим розміром. Просить максимальної міри покарання для обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердив, що на початку 2013 року ОСОБА_12 звернувся з проханням виготовити ланцюжок із золота 585?, вагою приблизно 90 грамів, плетіння «бісмарк», ручна робота. Квитанція у нього не збереглася, на той час відбувалася реєстрація у журналі, коли податкова відмінила ліцензування, то квитанції не зберігаються. Він, як приватний підприємець, зареєстрований у пробірній палаті і має право ставити пробу. За виріб потерпілий розрахувався з ним грошима, але суми не пам`ятає. Після виготовлення він надав виріб із етикеткою. Плетіння «бісмарк» - одне з найміцніших, слабке місце це замок.

Свідок ОСОБА_5 , як дружина потерпілого, у судовому засідання підтвердила, що наприкінці серпня (27-28) 2017 року чоловік приїхав додому. Зранку вона побачила відсутність у нього золотого ланцюжка на шиї, на якій був крововилив. Тоді від чоловіка вона дізналася, що ланцюжок зірвали, коли він зупинився на крик про допомогу. Ланцюжок був із золота, 585 проби, плетіння «бісмарк», вагою 0,88 грамів, виготовлений у 2013 році, та він постійно його носив.

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснив, що працюючи у службі «Таксі «Нове», влітку минулого року на його мобільний телефон НОМЕР_2 , в нічний час, зателефонував ОСОБА_14 щоб забрати його від «Нового базару» і відвезти до готелю «Прилуки». Він забирав ОСОБА_15 та ОСОБА_16 при в?їзді до «Нового базару». Поведінка пасажирів була звичайною, ніяких речей з ними не було. Номер мобільного телефону обвинуваченого він не знає, та і на той час у нього не було телефону. Ні про яке алібі з ним ніхто не говорив.

Допитаний в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_17 підтвердила висновки, проведеної нею експертизи щодо вартості золотого ланцюжка згідно інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Експерт має право обирати методику проведення такої, і саме витратний підхід був обраний, як найбільш точний в даному випадку.

Згідно заяви потерпілого до поліції від 07.09.2018, ОСОБА_5 повідомляє, що 27.08.2017 близько 4 год. ранку по вул.Гвардійській в районі «Нового ринку» в м.Прилуки невідома особа відкрито заволоділа належним йому золотим ланцюжком (а.п. 53).
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0001730 (а.п.54) дана інформація була внесена 08.09.2017 до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.186 КК України.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2017 (а.п. 55-56), відповідно до якого зафіксовано впізнання потерпілим ОСОБА_5 особи, яка відкрито заволоділа його золотим ланцюжком, і таким є ОСОБА_3 .
Доводи адвоката про недопустимість даного доказів, суд не приймає до уваги, оскільки проведення впізнання відповідає вимогам ст.ст. 228, 231 КПК України.

Згідно протоколу огляду від 09.09.2017 в кафе «Ольвія» («Шансон») за адресою: м.Прилуки, вул.Пирятинська, 43 був вилучений з дозволу власника лазерний диск DVD-R з відеозаписом подій від 27.08.2017, що мали місце в даному кафе та на прилеглій території (а.п. 58-59).
З переглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом подій тієї ночі вбачається, що в кафе перебували, в тому числі, як потерпілий так і обвинувачений, які бачили один одного. Також на шиї потерпілого було чітко видно масивний ланцюжок. Крім того, вбачається, що обвинувачений перебував біля приміщення кафе до 3:45 год. і приблизно через дві хвилин потерпілий сів у автомобіль та поїхав (а.п.61).

У судовому засіданні були заслухані аудіозаписи, отримані при проведені негласних слідчих дій, які знаходяться на оптичному носії DVD-R, відповідно до яких ОСОБА_18 спілкується по телефону з невідомим абонентом, при цьому озвучується наступне: «Лень», «Сань», «нитку» «чуть горло не порвав». Тобто, ОСОБА_10 та Лень по телефону інформують один одного, де потерпілий, що він сів у машину, завівся та збирається від?їжджати, його там задержать, з ним малолітка розмовляє. До матеріалів провадження надано протокол № 1871т про результати здійснення негласної слідчої дії до якої додається роздруківка розмов, яка відповідає записам, що прослухані в судовому засіданні (а.п.73-76).
Дозвіл на втручання у приватне спілкування був отриманий на підставі ухвали № 2390т слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області, а також на підставі ухвали № 3744т слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області надано дозвіл на використання інформації, здобутої в результаті НСРД у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у вигляді протоколу № 118т (а.п.69-72).
Після прослуховування аудіодиска (а.п.74) у суду не виникло жодного сумніву з приводу причетності саме ОСОБА_3 до грабежу.
В судовому засіданні встановлено, що зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж проводилося з дотриманням вимог ст.ст. 246, 257-258, 263, 265-266 КПК України.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № С-187 від 12 червня 2018 року, проведеної за ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.05.2018 вбачається, що ринкова вартість золотого ланцюжка 585 проби, вагою 88г, кустарного виробництва 2013 року, плетіння бісмарк, з урахуванням відсотку зносу, станом на 27.08.2017 складає 96809,80 грн (а.п. 112-114).

Невизнання своєї вини за вчинене кримінальне правопорушення суд розцінює це як захисну версію ОСОБА_3 задля уникнення відповідальності та відповідного покарання, та його покази повністю спростовуються дослідженими у суді доказами.

Покази потерпілого є цілком послідовними, логічними, які узгоджуються з показами інших свідків, письмовими доказами та викривають саме ОСОБА_3 у вчиненні грабежу.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_3 в частині відкритого заволодіння золотим ланцюжком ОСОБА_5 шляхом ривка правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставин, передбачених ст.66 КК України, які б пом?якшували покарання ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, передбачених ст.67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд також враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості; особу винного, як такий, що позитивно характеризується за місцем проживання (а.п.81-82), молодий віком, має сім?ю та постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 78), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.79-80), у той же час, не займається суспільно-корисною працею, поведінка та ставлення обвинуваченого після вчинення злочину, згідно висновку органу з питань пробації призначення покарання не пов?язаного з позбавленням волі буде доцільне для виправлення обвинуваченого за умови проведення профілактичної роботи, яка сприятиме усвідомленню наслідків протиправної поведінки, обов?язкового працевлаштування на постійну роботу для покращення матеріального становища та соціалізації (а.п.25-28).

Переходячи до вибору виду покарання, які зазначені в санкції статті, суд вважає, що штраф і виправні роботи не є можливим до призначення, оскільки обвинувачений не працює, не має доходу, його майновий стан; покарання у виді громадських робіт чи арешту не відповідатимуть загальним засадам призначення покарання та меті такого з врахування обставин злочин та його суспільної небезпечності.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті саме у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає його законним та обґрунтованим, адже 96800,00 грн. це та сума в межах якої було здійснено заволодіння майном потерпілого, що знайшло своє підтвердження у висновку експерта.
Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню потерпілому ОСОБА_5 суд виходить з характеру вчиненого злочину, який є умисним, глибини фізичних і душевних страждань спричинених потерпілому, істотність і наслідки вимушених змін у його житті та, виходячи з вимог виваженості, розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілого 2000,00 грн. моральної шкоди.

Згідно вимог ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.127 КПК України заподіяна матеріальна та моральна шкода відшкодовується винною особою, тобто обвинуваченим ОСОБА_3 .

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 1214,40 грн., пов?язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого згідно ст.ст.122, 124 КПК України, оскільки саме останнім були понесені такі витрати (а.п. 108, 115).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 96800,00 грн. матеріальної шкоди та 2000,00 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 98800,00 грн.

У решті в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1214,40 грн процесуальних витрат, пов?язаних із проведенням експертизи.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом подій від 27.08.2017 та DVD-R диск з результатами проведення НСРД і протокол 1871т «про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.п. 60-61).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, направити потерпілому.

Головуючий: