Номер провадження: 11-кп/785/819/18
Номер справи місцевого суду: 509/1528/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначить йому покарання:
за ст.289 ч.2 КК України - 5 років позбавлення волі;
за ст.185 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін - утримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 12431 (дванадцять тисяч чотириста тридцять одну) гривню 43 копійки та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
На підставі ст.126 КПК України стягнути ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати у сумі 1054 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

07.10.2011 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 , будучи неповнолітнім, діючи спільно та за попередньою змовою зі особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті у зв`язку з його смертю, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем "ВАЗ-2106", д.р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №85 по вул.Новосельського в смт.Овідіополь Одеської області, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, через не заперті двері з боку водія, проник до салону автомобіля, де зайняв водійське сидіння та шляхом з`єднання проводів запустив двигун, в той час як особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті у зв`язку з його смертю, зайняв переднє пасажирське сидіння.
Не маючи ні дійсного, ні уявного права користування даним транспортним засобом, ОСОБА_8 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та закриті у зв`язку з його смертю, повторно незаконно заволоділи автомобілем "ВАЗ-2106", д.р.н. НОМЕР_1 , вартістю 12431,43 грн., який належить ОСОБА_10 , здійснивши поїздку на ньому по смт.Овідіополь Одеської області, всупереч волі власника та залишивши на узбіччі, неподалік будинку АДРЕСА_2 .
Також, в період часу з 16.05.2017 по 23.05.2017, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , керуючись прямим умислом, з корисливих мотивів, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в гаражному приміщенні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , впевнившись в тому, що його дії залишаються не поміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав турбінку марки "Урал", вартістю 1500 грн., перфоратор марки "Макіта", вартістю 1500 грн., саморобний зварювальний апарат, вартістю 1800 грн., зварювальний апарат марки "Дніпро", вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 6800 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, в частині застосування до обвинуваченого вимог ч.5 ст.72 КК України. Відповідно до вказаної норми закону, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання його під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час його етапування з 20.10.2016 року по 27.04.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Вирішити питання про застосування до ОСОБА_8 додаткового покарання конфіскації майна, враховуючи вимоги ст.98 КК України. Згідно даних УІТ ГУНП в Одеській області наданих прокурором під час судового розгляду, ОСОБА_8 20.10.2016 року було арештовано компетентними органами Російської Федерації, з метою його видачі (екстрадиції) за клопотанням Генеральної прокуратури України. 27.04.2017 року його було доставлено до Овідіопольського районного суду Одеської області для обрання йому запобіжного заходу в рамках кримінального провадження. На підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського райсуду ОСОБА_8 було звільнено з-під варти та застосовано запобіжний захід домашній арешт. Строк протягом якого ОСОБА_8 тримався під вартою на території РФ до вирішення питання про його видачу з 20.10.2016 року по 27.04.2017 року.

09.06.2017 року слідчим суддею Овідіопольського райсуду Одеської області обрано запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, таким чином запобіжний захід розпочався 09.06.2017 року та триває до вступу вироку в законну силу. Таким чином суд у вироку мав зарахувати 2 строк попереднього увязнення.

Також судом у вироку при призначенні покарання за ч.2 ст. 289 КК України не вирішено питання про застосування щодо ОСОБА_8 альтернативного додаткового покарання конфіскація майна. Відповідно до ст. 98 КК України таке додаткове покарання, як конфіскація майна не застосувається щодо неповнолітніх.

Заслухавши прокурора, який просив свою апеляційну скаргу задовольнити частково, адвоката та обвинуваченого, які просили апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав у повному обсягу та не заперечує щодо обставин, які були встановлені під час кримінального провадження, та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку та незаконно заволодів транспортним засобом при вищевказаних обставинах.
Вина ОСОБА_9 повністю підтверджується наступними доказами:
-протоколом огляду місця події від 12.10.2011,
-висновком авто-товарознавчої експертизи №125 від 05.11.2011 та фототаблицею до неї,
-постановою про залучення до справи речових доказів.
-протоколом огляду місця події від 08.06.2017 та фототаблицею до нього,
-постановою про визнання та долучення до справи речових доказів.
Потерпілі просили суд призначити покарання пов`язане з ізоляцію від суспільства.

Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів - дані злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу винного - особа раніше не судима, сімейний стан - неодружений, характеристику, на обліку у лікаря наркологу і психіатра не перебуває, вік, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, скоєння одного зі злочинів будучи неповнолітнім, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що перевиховування його можливе тільки в ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

В той же час, колегія суддів провіряючи доводи прокурора погодилась з ними, та вважає, що потрібно змінити, в частині застосування до обвинуваченого вимог ч.5 ст.72 КК України. Відповідно до вказаної норми закону, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання його під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час його етапування з 20.10.2016 року по 27.04.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Питання про застосування до ОСОБА_8 додаткового покарання конфіскації майна, враховуючи вимоги ст.98 КК України не може бути застосовано з урахуванням , що до неповнолітніх дана додаткова міра покарання не призначається. Крім того, колегія суддів вважає за необхідним уточнити в силу ст. 72 ч.5 КК України строк попереднього увязнення до 20.06.2017 року в межах дії закону день за два, а після скасування дії закону день за день.

В зв`язку з цими обставинами колегія приходить до висновку про необхідність внесення змін в вироку.

При таких обставинах колегія суддів знайшла підстави для зміни вироку і приходить до думки в обґрунтованості апеляції прокурора.

Інших підстав для зміни вироку чи його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.03.2018 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України змінити.

Зазначити в резолютивній частини вироку «застосування до обвинуваченого вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання його під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час його етапування з 20.10.2016 року по 27.04.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі . З 09.06.17 р. по 20.06.2017 р. з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. З 21.06.2017 року один день тримання під вартою за один день позбавлення волі. Покарання призначене без застосування до ОСОБА_8 додаткового покарання конфіскація майна».

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2