Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1145/17
Провадження № 1-кп/723/30/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000021 від 08.09.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 , -

встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 09 жовтня 2014 року біля 22-00 год., знаходячись неподалік магазину ССТ, розташованого в с.Череш, Сторожинецького району, Чернівецької області, спільно з ОСОБА_9 , кримінальне провадження щодо якого перебуває на розгляді Сторожинецького районного суду Чернівецької області, в процесі сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_10 , діючи умисно, з єдиним умислом на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання наслідків у виді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, нанесли ряд ударів руками і ногами по голові та тулубу ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця на волосяній частині голови в правій тім`яно-скроневій ділянці, крововиливів в правій тім`яно-скроневій і правій тім`яній ділянках по внутрішній поверхні волосяної частини голови, масивних субарахноїдальних крововиливів розташованих по базальній та конвекситальній поверхнях лобної, скроневої, тім`яної долей правої півкулі та в лобній і тім`яній долі лівої півкулі, забою речовини головного мозку в скроневій долі правої півкулі, лінійного зламу черепа, який починається на лусці правої скроневої кістки та доходить до правої тім`яної кістки з крововиливами в правий скроневий м`яз, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №004 від 10.02.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які перебувають в причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за кваліфікуючими ознаками: що спричинило смерть потерпілого, вчинено групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України не визнав, визнав вину у заподіянні легких тілесних ушкоджень, дав показання про те, що він з братами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були вдома, зателефонував ОСОБА_13 , сказав, що вони прийшли до магазину. Вони взяли пляшку горілки, розпивали, прийшов ОСОБА_14 , був в стані алкогольного сп`яніння, почав сварку з сином ОСОБА_15 . ОСОБА_16 заступився за ОСОБА_17 , останній почав розпивати з ними горілку. Батько і син знову почали сваритися. ОСОБА_16 сказав, щоб ОСОБА_15 пішов, щоб припинити сварку. Останній пішов, ОСОБА_14 пішов за сином, потім повернувся до них, говорив про сина нецензурно. Він зробив ОСОБА_18 зауваження, останній схопив його за кофту, натягнув на голову, і так тягнув. Він його відштовхнув, останній впав на сідниці. Піднявшись почав до нього махати, шарпати. Брат ОСОБА_19 підійшов розборонити. Він вдарив ОСОБА_20 1-2 рази ногами і штовхав руками в груди. ОСОБА_19 роз`єднав їх, вдарив з розмаху долонею руки ОСОБА_20 в голову, останній позадкував і впав до асфальту на спину, захрипів, вони повернули його на праву сторону, щоб той не захлинувся. Бачили, що йде ОСОБА_15 і відійшли за 3-4 метри. ОСОБА_15 , сказав, щоб допомогли відвести батька додому. Він з ОСОБА_15 , підтримуючи з боків, підвели ОСОБА_20 до воріт, при цьому останній йшов сам, не падав, залишили його стоячим, ОСОБА_15 сказав, що далі сам доведе. В подальшому подзвонила донька ОСОБА_20 , сказала, що батько повідомив, що вони до нього пригали, а ОСОБА_19 вдарив. Вони прийшли до ОСОБА_20 , розповіли, що відбулося, дружина ОСОБА_20 запитала у чоловіка, чи так було, на що останній відповів, щоб його лишили в спокої і завтра прийшли. Наступного дня його відвезли в лікарню, вони також туди приходили, хотіли допомогти. Він наніс ОСОБА_20 2-3 удари, коли кофта була в нього на голові. Потім ще 2 чи більше удари ногами по нижній частині тіла ОСОБА_20 . Був взутий у кросівки. По голові останнього він не бив. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 не визнав.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_21 за ч.2 ст.121 КК України, дала показання, що вона є дружиною ОСОБА_10 09.10.2014 року чоловік повернувся з риболовлі, вийшов за сигаретами в магазин, який від них за 200 метрів. Це було близько 22 год., через деякий час почули шум, син вийшов, коли повернувся, сказав, що чоловіка побили, це було приблизно через 40 хвилин, як чоловік пішов. Вона побачила, що чоловік лежить біля їхніх воріт. Його туди принесли ОСОБА_22 з сином. Вона разом з дітьми принесли чоловіка додому, який був без свідомості, мокрий від справляння природніх потреб. Поклали на підлогу, помили, переодягнули, перенесли на ліжко. Чоловік не відкривав очей, не говорив, потім сказав, що його все болить голова, серце. Вночі сказав, що його побили ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 . Ввечері не зверталися за медичною допомогою, думали, що після бійки все пройде, вранці легше не ставало, подзвонили до лікаря в амбулаторію, яка викликала швидку допомогу і чоловіка забрали в лікарню. Будучи вдома, чоловік не падав. Після того, як донька подзвонила, прийшли ОСОБА_22 , але чоловік з ними не говорив. Посилаючись на відеозапис з місця події, вважає, що в смерті чоловіка винні троє братів ОСОБА_22 , так як з даного запису видно, що ОСОБА_26 вдарив чоловіка і він втікав додому, його догнали двоє братів і били, і третій стояв на порозі магазину потім також пішов в їхню сторону. Цивільний позов підтримує повністю, заподіяна шкода підтверджується фактом смерті чоловіка.

Свідок ОСОБА_27 в суді дав показання, що в той вечір, коли сталася така біда, вони були біля магазину. Підійшов ОСОБА_14 , почав спорити з сином ОСОБА_28 , доходило майже до бійки. Його брат ОСОБА_16 сказав ОСОБА_15 , щоб той заспокоївся і відійшов, що останній зробив. ОСОБА_14 сидів з ними, розмовляв, потім пішов в сторону сина, який був на відстані не менше 50 метрів, вони бачили, як батько з сином сперечалися. Потім ОСОБА_14 пройшов біля них в сторону свого дому, повернувся, знову спорив з сином. Так було декілька разів. Потім підійшов до них, кричав до ОСОБА_29 стосовно свого сина. ОСОБА_23 сказав в захист ОСОБА_15 . ОСОБА_20 почав тягнути ОСОБА_30 за капюшон кофти, Ілля обороняючись, штовхнув ОСОБА_20 . ОСОБА_26 вдарив ногою ОСОБА_20 по ногах, той впав на сідницю, піднявся. Підійшов ОСОБА_16 розборонити, ОСОБА_20 почав махати до нього руками і ОСОБА_19 вдарив ОСОБА_20 по голові, останній зробив 2-3 кроки назад і впав на спину головою до асфальту, почав хрипіти. Він не приймав участі в бійці, підійшов до ОСОБА_17 , коли той хрипів, крові не було. Вони не знали, що робити, бачили, що йде ОСОБА_15 і відійшли. ОСОБА_13 сказав до них "Навіщо побили батька", почав його піднімати, йому допомагали брати ОСОБА_19 та ОСОБА_26 , вони допомогли відвести ОСОБА_17 додому. Потерпілий не падав. ОСОБА_23 не наносив ударів по голові. ОСОБА_16 наніс один удар у верхню ліву частину голови біля вуха.

Свідок ОСОБА_31 в суді дав показання, що підвечір о 8-9 год. він пішов до магазину. Разом з ОСОБА_32 , ОСОБА_25 та ОСОБА_33 сиділи біля магазину, вживали спиртне. Приблизно о 22 год. прийшов його батько. Він розмовляв з батьком, конфлікту між ними не було, він відразу пішов за сигаретами до сусіда ОСОБА_34 , що живе за магазином. З двору сусіда він чув бійку, стогін. Коли підійшов, побачив, що батько лежить на землі, хрипить, біля нього були ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , ОСОБА_25 стояв подалі. Він запитав, чому побили батька, ОСОБА_19 чи ОСОБА_26 відповіли, що вдарили батька один раз і він впав. Батько лежав на обочині край асфальту, приблизно за 20 метрів від магазину. Він хотів підняти батька, але не міг. Разом з ОСОБА_32 чи ОСОБА_19 взяли батька за руки і повели до подвір`я, звідти він з мамою та дружиною забрали його в будинок. Батько ні разу не падав. Вдома його помили, бо був грязний, після справляння нужди, поклали на ліжко. Батько один раз піднімався для справляння природніх потреб, йому допомогли він з матір`ю. Вночі батько говорив до матері, що його побили ОСОБА_26 та ОСОБА_35 . Вночі приходили ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , говорили з мамою, ОСОБА_19 сказав, що вдарив батька, бо той скандалив. Більше ніхто не приходив. Вранці викликали швидку допомогу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 стороною обвинувачення також надані наступні письмові докази:

-Ксерокопія витягу з висновку експерта судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 . Чернівецького обласного бюро СМЕ №676 від 17.11.2014 року, з якого вбачається, що проведена вона на підставі постанови начальника слідчого відділення Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області у кримінальному провадженні №0000603. Згідно підсумків при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження:

А) Синці в правій орбітальній ділянці, в третьому міжребер`ї справа по передньо-підпаховій лінії, по зовнішній поверхні правої стопи, у верхній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній; на основних фалангах 2-3 пальців лівої китиці руки; на статевому члені. Дані тілесні ушкодження виникли відносно незадовго до моменту настання смерті (до трьох діб), від дії тупих твердих предметів або ударів об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень, та в будь-якому причинному зв`язку із фактом смерті не перебувають. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від ударів руками, ногами чи іншими твердими предметами, не менш як від шестикратної травмуючої дії.

Б) Синці: на волосяній частині голови в правій тім`яно-скроневій ділянці; по центру тім`яної ділянки на волосяній частині голови. Підшкірна гематома в правій тім`яно-скроневій і тім`яній ділянках. Крововилив в правий скроневий м`яз. Лінійний злам склепіння черепа, лінія зламу проходить у фронтальному напрямку умовно починаючи на лусці правої скроневої кістки та доходить до правої тім`яної кістки. Субарахноїдальні крововиливи по базальній та конвекситальній поверхнях лобної, скроневої, тім`яної долей правої півкулі, в лобній та тім`яній долі лівої півкулі. Забій речовини головного мозку в скроневій долі правої півкулі. Дані тілесні ушкодження виникли відносно незадовго до моменту настання смерті (до трьох діб), від дії тупих твердих предметів, не менш як від трьохкратної травмуючої дії, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя» в момент їх виникнення та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від ударів ногами взутими в тверде взуття чи іншими твердими предметами, не менш як від трьохкратної травмуючої дії.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритого зламу кісток склепіння та основи черепа з забоєм речовини головного мозку, з набряком та набуханням речовини головного мозку (том 1 а.с.106-107).

-Ксерокопія висновку експерта комісійної судово-медичної експертизи Чернівецького обласного бюро СМЕ №004 від 10.02.2015 року, з якого вбачається, що експертиза проведена на підставі слідчого Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області за матеріалами досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за №0000603. Згідно підсумків експертизи на тілі ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження:

1.1 Синці: по центру тім`яної ділянки волосяної частини голови, в правій орбітальній ділянці, в третьому міжребір`ї справа по передньо-підпаховій лінії, по зовнішній поверхні правої стопи, у верхній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній; на основних фалангах 2-3 пальців лівої китиці; на статевому члені. Дані ушкодження виникли відносно задовго до моменту настання смерті, цілком можливо 09.10.2014 року, не менш як від семиразової дії твердих тупих предметів або ударів об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебувають.

1.2 Синець на волосяній частині голови в правій тім`яно-скроневій ділянці. Крововиливи в правій тім`яно-скроневій і правій тім`яній ділянці по внутрішній поверхні волосяної частини голови. Масивні субарахноїдальні крововиливи, які розташовуються по базальній та конвекситальній поверхнях лобної, скроневої, тім`яної долей правої півкулі та в лобній і тім`яній долі лівої півкулі. Зона забою речовини головного мозку в скроневій долі правої півкулі. Лінійний злам черепа, який починається на лусці правої скроневої кістки та доходить до правої тім`яної кістки з крововиливами в правий скроневий м`яз. Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті цілком можливо 09.10.2014 року, не менш як від одноразової дії твердих тупих предметів або від ударів об такі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя» та перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

В ході проведення експертизи не отримано даних, по яких можна було б сформулювати достатньо доказове твердження щодо слідоутворюючих характеристик травмуючого предмета (предметів), внаслідок дії яких виникли ушкодження на тілі ОСОБА_10 , крім того, що це могли бути тупі тверді предмети.

Внаслідок дій, які вдалося простежити на відеозаписі, діями нападників потерпілому могли бути завдані ушкодження, які в подальшому були віднесені до легких тілесних ушкоджень, і які в свою чергу не перебувають в причинному зв`язку із настанням смерті підекспертного.

Після перегляду та аналізу відеозапису, відтворення обставин та обстановки події за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та співставлення отриманих даних із даними, отриманими при проведенні експертизи (в частині механізму виникнення ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , які врешті-решт призвели до його смерті), комісія експертів не знайшла суттєвих розбіжностей за зазначеними критеріями.

Приймаючи до уваги дані, отримані при проведенні експертизи, а також враховуючи відомі обставини справи, комісія експертів не виключає можливості виникнення на тілі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, які в подальшому призвели до його смерті, внаслідок одноразового падіння з положення стоячи на тверду, рівну поверхню з наступним співударянням з виступаючими над її рівнем тупими твердими предметами з дещо обмеженою, по відношенню до травмованої ділянки, поверхнею контактування, як за умови надання тілу попереднього прискорення, так і без такого.

Зважаючи на характеристики, локалізацію та механізм виникнення ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , що призвели до його смерті, комісія експертів приходить до висновку щодо малоймовірності виникнення таких ушкоджень за запропонованих в постанові умов травмування частинами тіла людини (руками чи ногами). (Том 1 а.с.108-114).

-Ксерокопія висновку експерта судово-медичної експертизи ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №120/16 від 22.05.2017 року, з якої вбачається, що експертиза проведена на підставі ухвали судді Сторожинецького районного суду ОСОБА_36 від 12.10.2015 року. Для проведення експертизи надано матеріали кримінального провадження №0000603, амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_10 , медичну картку стаціонарного хворого, 3 рентгенологічні знімки, гістологічний архів потерпілого. На вирішення експертизи поставлено наступне запитання: «Чи настали у ОСОБА_10 09.10.2014 року тяжкі тілесні ушкодження, які заподіяли його смерть 12.10.2014 року від одноразового падіння з висоти власного росту із подальшим одноразовим співударянням правою стороною голови об покриття дороги?». Згідно підсумків експертизи за наявними даними, приймаючи до уваги локалізацію синців на волосистій частині голови, зокрема в правій тім`яно-скроневій ділянці та «по центру тім`яної ділянки» розмірами 6х7см та 3х4 см, наявність масивних крововиливів в м`які тканини волосистої частини голови відповідно названим вище ушкодженням, синця в правій орбітальній ділянці розміром 3х4см, лінійного перелому кісток склепіння та основи черепу справа, з крововиливами в правий скроневий м`яз, а також зважаючи на наявність множинних крововиливів під м`яку мозкову оболонку на конвекситальній та базальній поверхнях лобної, тім`яної та скроневої часток правої півкулі, крововиливів аналогічного характеру під м`яку мозкову оболонку тім`яної та лобної часток лівої півкулі, крововиливу в речовину головного мозку в ділянці правої скроневої частки, враховуючи також характер описаних внутрішньочерепних крововиливів представлених гемолізованими еритроцитами із слабко вираженими реактивними змінами виникнення закритої черепно-мозкової травми тільки за рахунок одноразового падіння потерпілого на площину «з одноразовим співударянням правою стороною голови об покриття дороги» неможливе. (Том 1 а.с.76-83).

-Копія ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07.08.2015 року, якою задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_6 , скасовано ухвалу слідчого судді від 14.07.2015 року та зобов`язано прокуратуру Сторожинецького району Чернівецької області внести відомості в ЄРДР за скаргою ОСОБА_6 (том 1 а.с.222).

-Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000021, відповідно до якого 08.09.2015 року розпочато провадження за ч.1 ст.125 КК України, згідно обставин кримінального правопорушення 09.10.2014 року біля 22-00 год. ОСОБА_4 знаходячись на території магазину в с.Череш Сторожинецького району, в процесі сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 , умисно наніс йому ряд ударів по тілу, спричинивши легкі тілесні ушкодження (т.1 а.с.223).

-Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.224).

- Висновок експерта комісійної судово-медичної експертизи Чернівецького обласного бюро СМЕ №171-Д від 26.01.2017 року, з якого вбачається, що експертиза проведена на підставі додаткової постанови слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000021. Згідно підсумків на тілі ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: 1.1 Синці: по центру тім`яної ділянки волосяної частини голови, в правій орбітальній ділянці, в третьому міжребір`ї справа по передньо-підпаховій лінії, по зовнішній поверхні правої стопи, у верхній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній; на основних фалангах 2-3 пальців лівої китиці; на статевому члені. Дані ушкодження виникли відносно задовго до моменту настання смерті, цілком можливо 09.10.2014 року, не менш як від семиразової дії твердих тупих предметів або ударів об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебувають. 1.2 Синець на волосяній частині голови в правій тім`яно-скроневій ділянці; Крововиливи в правій тім`яно-скроневій і правій тім`яній ділянці по внутрішній поверхні волосяної частини голови. Масивні субарахноїдальні крововиливи, які розташовуються по базальній та конвекситальній поверхнях лобної, скроневої, тім`яної долей правої півкулі та в лобній і тім`яній долі лівої півкулі. Зона забою речовини головного мозку в скроневій долі правої півкулі. Лінійний злам черепа, який починається на лусці правої скроневої кістки та доходить до правої тім`яної кістки з крововиливами в правий скроневий м`яз. Дані ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті, цілком можливо 09.10.2014 року, не менш як від одноразової дії твердих тупих предметів або від ударів об такі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя» та перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Приймаючи до уваги характеристики та різнобічну локалізацію тілесних ушкоджень, перерахованих в п.1.1, комісія експертів вважає малоймовірною можливість виникнення усього комплексу цих ушкоджень внаслідок одноразового падіння з положення стоячи на тверду рівну поверхню та співударяння з останньою. (Том 1 а.с.225-235а).

- Копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000603, затвердженого прокурором 04.09.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за кваліфікуючими ознаками: що спричинило смерть потерпілого, вчинено групою осіб (том 1 а.с.238-241).

- Копію скарги ОСОБА_6 від 05.05.2015 року, адресовану до прокуратури Сторожинецького району, в якій посилається на те, що згідно висновку експертиз у ОСОБА_10 виявлені легкі тілесні ушкодження, які не інкримінуються обвинуваченому за ч.1 ст.119 КК України ОСОБА_9 , з відеозапису вбачається нанесення ударів ОСОБА_37 , який не притягається до відповідальності. Просила прийняти відповідні заходи до притягнення усіх осіб до кримінальної відповідальності (том 2 а.с.41).

- Копію заяви ОСОБА_6 від 14.05.2015 року, адресовану Сторожинецькому РВ УМВС України в Чернівецькій області, в якій просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_27 за побиття чоловіка, який помер (том 2 а.с.42).

Крім того, прокурором надано копії документів, як ним зазначено із матеріалів кримінального провадження №0000603 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України, які прошиті, пронумеровані на 49 арк. та посвідчені Сторожинецьким районним судом, з яких просив дослідити протокол огляду місця події, а також висновки експертиз №676 від 17.11.2014 року, №004 від 10.02.2015 року, №120/16 від 22.05.2017 року на предмет того, що раніше надані копії зазначених висновків відповідають копіям, що надані і посвідчені судом (том 2 а.с.43-91).

Судом було відмовлено в дослідженні протоколу огляду місця події, оскільки надана копія є нечитаєма.

В судовому засіданні було відтворено відеозапис, з якого вбачається, як розпочалася сутичка між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_4 , в ході якої останній штовхнув потерпілого на землю. Після того, як потерпілий піднявся, бійка продовжилася, в ході якої ОСОБА_4 та ОСОБА_9 наносять удари ногами в нижню частину тулуба потерпілого, при цьому вони втрьох рухаються і виходять за межі відеокамери. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, де кожен з них зображений на відеозаписі. (Том 2 а.с.1).

Суд, безпосередньо дослідивши наведені вище докази сторони обвинувачення, оцінивши їх у відповідності до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що при отриманні ряду доказів допущені порушення, що призводять до визнання їх недопустимими.

Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000021 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України був затверджений прокурором 28.04.2017 року та надійшов до суду 04.05.2017 року.

Слід відмітити, що відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України були внесені на підставі ухвали апеляційного суду від 07.08.2015 року, якою зобов`язано прокуратуру Сторожинецького району внести відомості до ЄРДР за скаргою ОСОБА_6 .

В ході судового розгляду кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України була допитана потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , досліджені надані потерпілою копія висновку експертизи №120/16 від 22.05.2017 року та прокурором копія витягу висновку експерта №676 від 17.11.2014 року, копія висновку експерта №004 від 10.02.2015 року. Сторона захисту не заперечувала проти долучення до матеріалів справи та дослідження зазначених копій висновків експертиз. Але в подальшому в ході судового розгляду було з`ясовано, що зазначені письмові докази не відкривалися обвинуваченому, так як вони здобуті в іншому кримінальному провадженні.

Саме наявність вказаних експертиз стала підставою для зміни в ході судового розгляду обвинувачення ОСОБА_4 з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

В обгрунтування зміни обвинувачення прокурор зіслався на те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, хоча на час внесення змін не були надані і досліджені всі докази в кримінальному провадженні №0000021.

Також, обгрунтовуючи необхідність зміни обвинувачення, прокурор зазначив, що в ході судового розгляду було досліджено висновок експерта Головного бюро СМЕ МОЗ України №120/16 від 22.05.2017 року, проведення якої було призначено 12.10.2015 року на підставі ухвали Сторожинецького районного суду під час розгляду кримінального провадження №0000603 від 11.10.2014 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.1 ст.119 КК України, яке пред`явлене 06.04.2015 року.

При цьому прокурор вказує на те, що кримінальні провадження тісно між собою пов`язані, оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_10 наносилися ОСОБА_4 та ОСОБА_9 одночасно. Разом з тим категорично заперечував проти об`єднання кримінальних проваджень, посилаючись на те, що провадження щодо ОСОБА_9 зупинене, проте дана обставина не є перешкодою, бо в разі об`єднання, провадження відносно ОСОБА_4 могло продовжуватися.

Також необхідністю зміни обвинувачення з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.121 КК України зазначено, що ніхто інший окрім ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не могли нанести ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які перебувають в причинному зв`язку з фактом його смерті, а також той факт, що вони виникли не внаслідок падіння.

Разом з тим з висновку експертизи №120/16 вбачається, що виникнення закритої черепно-мозкової травми тільки за рахунок одноразового падіння потерпілого на площину з одноразовим співударянням правою стороною голови об покриття дороги неможливе. Однак цим висновком не спростовується можливість заподіяння тяжких тілесних ушкоджень одним обвинуваченим ОСОБА_9 , він не доводить, що дані ушкодження спричинені двома обвинуваченими. З дослідницької частини висновку експерта вбачається, що ОСОБА_9 нанесено удар в область голови потерпілого, що підтвердив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , тобто немає даних, які б свідчили, що удари, внаслідок яких спричинені тяжкі тілесні ушкодження, наносили обоє.

Крім того, вказаний висновок не спростовує, що ОСОБА_4 наносив удари по тулубу потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок яких спричинено легкі тілесні ушкодження, які були встановлені попередніми експертизами, проведеними в кримінальному провадженні №0000603 та експертизою №171-Д від 26.01.2017 року в даному кримінальному провадженні.

Однак після зміни обвинувачення в даній справі в обвинувальному акті за ч.2 ст.121 КК України відсутні дані про те, що потерпілому були спричинені: синці по центру тім`яної ділянки волосяної частини голови, в правій орбітальній ділянці, в третьому міжребір`ї справа по передньо-підпаховій лінії, по зовнішній поверхні правої стопи, у верхній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній; на основних фалангах 2-3 пальців лівої китиці; на статевому члені, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у заподіянні легких тілесних ушкоджень, але відсутність їх в обвинувальному акті позбавляє обвинуваченого права на належний захист. Із зміненого обвинувачення не вбачається, хто спричинив легкі тілесні ушкодження, а відповідно хто має нести відповідальність за їх заподіяння.

Із висновку експертизи №120/16 вбачається, що при проведенні дослідження комісія експертів посилається, зокрема на протоколи слідчих експериметів, проведених за участю свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_9 , які не були відкриті обвинуваченому ОСОБА_4 .

Стороною обвинувачення також надано обвинувальний акт щодо іншого обвинуваченого у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_9 , який був змінений з раніше пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України та затверджений прокурором 04.09.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст.121 КК України спільно з ОСОБА_4 , обвинувачення щодо якого розглядається в окремому судовому провадженні. Однак станом на 04.09.2017 року провадження щодо ОСОБА_4 здійснювалося за ч.1 ст.125 КК України.

Обставини щодо спричинення тілесних ушкоджень були відомі на початку розслідування, але орган досудового розслідування розмежував дії ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , останній був свідком і не міг здійснювати свій захист.

Таким чином, судом встановлено, що зміна обвинувачення відбулася на підставі висновків судово-медичних експертиз №676, №004, №120/16, які не відкривалися стороною обвинувачення стороні захисту в порядку ст.290 КПК України.

Так, частинами.11,12 ст.290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відносно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази. Тобто, в даному випадку відкриття матеріалів було обов`язком сторони обвинувачення, не дивлячись на відсутність у сторони захисту клопотань про надання доступу до них та заперечень проти долучення та дослідження в судовому засіданні.

Верховний Суд України в постанові від 16.03.2017 року №5-364кс16 зазначив, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку ст.290 КПК України є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. Суд також зауважив, що чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній, однак суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. Частина 12 ст.290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів, яка полягає у тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Так, невідкриття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їх доказову базу, що в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обгрунтованість прийнятого судом рішення.

Отже, зазначені письмові докази слід визнати недопустимими.

Ще однією підставою визнання їх недопустимими є те, що стороною обвинувачення долучено копії письмових документів, отриманих в іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надала; якщо оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; якщо оригінал документа знаходиться у володінні однієї із сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони.

Прокурор звертався із клопотанням про витребування та огляд матеріалів кримінального провадження №0000603 від 11.10.2014 року, в яких знаходяться оригінали зазначених документів, і які перебувають в провадженні Сторожинецького районного суду, але чинним законодавством витребування судових справ, розгляд яких не завершений, не допускається, тому в задоволенні клопотання було відмовлено.

Дане питання могло бути вирішено згідно ст.333 КПК України в порядку тимчасового доступу до речей і документів, але з таким клопотанням сторона обвинувачення не зверталася.

Наведені порушення призвели до того, що висновки експертиз, надані стороною обвинувачення з порушеннями вимог КПК, через що їх слід визнати недопустимими.

Показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_38 , відеозапис з місця події, висновок комісійної судово-медичної експертизи №171-Д від 26.01.2017 року є недостатніми доказами для підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, оскільки жодним з цих доказів не підтверджується нанесення ОСОБА_4 ударів ОСОБА_10 , якими спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які перебувають в причинному зв`язку з фактом настання смерті. Матеріали судового провадження не містять жодного прямого доказу винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

Інших достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб стороною обвинувачення не надано.

Бажання потерпілої ОСОБА_6 притягнути до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , так як помер її чоловік, є недостатнім, на підтвердження переконання потерпілої, що вони обоє винуваті в заподіянні тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_10 , має бути доведена вина допустимими доказами, на підставі яких може бути ухвалено обвинувальний вирок.

Отже в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заподіяння тяжких тілесних ушкоджень за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку є така сукупність належних та допустимих доказів досліджених судом, та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Відповідно до ст..62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п.45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або неспростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 у пред`явленні обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України слід визнати невинуватим і виправдати.

Керуючись ст..ст.368-370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_39 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1