УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 000 66 щодо неповернення вилученого майна,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ФР ОВПП ДФС України у кримінальному провадженні №320 161 001 100 000 66 щодо неповернення вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що СУ ФР ОВПП ДФС України здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 212 КК України.

У зв`язку з цим на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2018 за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , 26.06.2018 проведений обшук, у результаті якого відшукані та вилучені грошові кошти, які належать заявнику.

У зв`язку з цим заявник зазначила, що вважає таке майно тимчасово вилученим, оскільки слідчим суддею в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку надано дозвіл на вилучення грошових коштів, отриманих ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат», ПП «Авант», ТОВ «Кларіон Макс», ТОВ «Енерго Трейд Кепітал», ТОВ «Укрсервіс Груп»внаслідок здійснення незаконної діяльності.

Зазначена обставина, на думку заявника, покладала на слідчого обов`язок ініціювати накладення арешту на вилучені кошти.

У той же час, як вважає заявник, утримання слідчим такого майна є неправомірним з огляду на те, що воно не стосуються кримінального провадження, за фактом якого здійснюється розслідування, неповернення вилученого порушує право власності ОСОБА_4 , тому вилучене підлягає поверненню останній.

У зв`язку з цим заявник просила слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути вилучені у неї грошові кошти.

У судовому засіданні представник власника - адвоката ОСОБА_5 наполягав на задоволенні скарги, оскільки вилучені грошові кошти отримані ОСОБА_4 за договором позики від 08.05.2018, тобто мають законне походження.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, зазначаючи, що ОСОБА_4 за даними розслідування упродовж останніх 3 років мешкає за кордоном, тому підтвердити законність походження вилучених під час обшуку грошових коштів не може.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, заслухавши доводи представника заявника та заперечення слідчого, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді від 22.06.2018 (справа № 760/23126/18) у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 000 66 наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 Метою вказаної слідчої дії визначено виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, грошових коштів та майна, здобутих у результаті вчинення кримінального правопорушення та інших предметів і документів, що свідчать про протиправну діяльність ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат», ПП «Авант», ТОВ «Кларіон Макс», ТОВ «Енерго Трейд Кепітал», ТОВ «Укрсервіс Груп».
Як свідчить протокол обшуку від 26.06.2018, у результаті його проведення вилучені саме ті речі, які перелічені у рішенні слідчого судді.
Оскільки, відповідно до протоколу обшуку, відшукані предмети відповідають родовим ознакам, зазначеним в ухвалі про дозвіл на обшук, вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого, тобто можливість його подальшого нетривалого утримання слідчим не пов`язана з необхідністю накладення на нього арешту.

Надаючи оцінку тривалості перебування відшуканих у результаті обшуку предметів під контролем органу досудового розслідування, слідчий суддя відмічає, що згідно з ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення мають бути виконані або прийняті в розумні строки, тобто такі, які є об`єктивно необхідними для виконання дії та прийняття рішення.

Враховуючи, що з володіння власника спірне майно вибуло 26.06.2018, строк його утримання слідчим не є надмірним з огляду на наявність прямого дозволу на його вилучення, наданого судовими рішеннями.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника, що вилученням майна порушується його право власності.

Однак, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права власності протиправно.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_4 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведеного приводить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 000 66 щодо неповернення грошових коштів у сумі 3 000 євро, вилучених 26.06.2018 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1