Номер провадження 1-кп/737/12/18
Справа № 737/84/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.18 смт. Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Куликівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження за №0000304 від 20.09.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, українець, без громадянства, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 22.10.2002 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
- 30.03.2005 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців;
- 09.02.2006 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 19.09.2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців;
- 29.12.2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 10 місяців;
- 08.06.2015 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
- 10.12.2015 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 08.06.2017 року;
- 19 лютого 2018 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
без місця реєстрації, без визначеного місця проживання, на даний час утримується в Чернігівському слідчому ізоляторі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.08.2017 року, в вечірній час, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення шляхом вільного доступу, біля вхідних дверей будинку, повторно, таємно викрав велосипед марки «Аист» виробництва Білорусі, з рамою закритого типу, вартістю 1037,50 грн., що належав ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно.

17.08.2017 року, в вечірній час, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_6 , попросив у останнього надати йому велосипед марки «Аист» виробництва Білорусі з рамою закритого типу, вартістю 1542,25 грн. який пообіцяв повернути. Однак, отримавши зазначений велосипед від ОСОБА_6 , повертати його не збирався, чим спричинив останньому матеріальних збитків на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово змінював свою позицію щодо пред`явленого йому обвинувачення. Так, під час судового розгляду справи своєї вини не визнавав, в подальшому визнавав себе винним повністю та частково, вважав, що кваліфікація його дій у відношенні потерпілого ОСОБА_7 помилкова, цей епізод слід кваліфікувати за ст. 190 КК України. З приводу крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що наприкінці літа 2017 року приїхав до останнього на велосипеді «Аист» темно синього кольору з білими щитками; заїхав саме до ОСОБА_7 , бо знав його з 2013 року; коли прийшов до будинку потерпілого, той вживав алкогольні напої, розказував різні історії, також там була співмешканка та сусід, вони грали в карти; пообіцяв ОСОБА_7 привезти дрова; співмешканці ОСОБА_9 сказав, що бере велосипед і їде за трактором, потім повернеться, ОСОБА_7 в цей час у дворі не було; спочатку хотів хвилин 30 покататися, а потім повернутись, сказати, що трактора немає. Наступного дня поїхав до ОСОБА_10 , якого також ввів в оману, попрохавши надати взамін велосипеда з пробитим колесом велосипед потерпілого, обіцяв його повернути, але не повернув.

В судовому засіданні 22 червня 2018 року від цих показів відмовився, повідомив, що направив суду нові письмові покази. Протягом розгляду справи періодично заявляв, що його особа не встановлена, остаточно повідомив, що вказані в обвинувальному акті анкетні дані відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що був удома, коли до нього на чоловічому велосипеді «Мінськ», начебто, зеленого кольору, з одного боку ручка з велосипеду, а на іншій стороні, з права, як у мотоцикла, спиці утовщені, на багажнику два кошельки, приїхав обвинувачений, попросив дати йому інший велосипед, бо в нього пробите колесо. Потерпілий дозволив взяти свій велосипед, сподіваючись, що ОСОБА_5 його поверне.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, у серпні, точної дати не пам`ятає, під вечір, десь о 22-00 годині ОСОБА_11 приїхав на новому жіночому велосипеді «Аіст» темно синього кольору, кермо дещо обшкрябане, є іржа, ручки одна біла, інша чорна, є багажник, представився помічником лісника, обіцяв причеп дров, казав, що поїде зустрічати трактор з дровами, але не казав, що візьме його велосипед; залишив свій велосипед, сказав, що дарує його потерпілому; він пішов у хату, обвинувачений взяв його велосипед і поїхав; він кинувся наздоганяти, попутно подивився на стіл, де мали лежати 200 грн., взяв подарований велосипед щоб наздогнати, але там руль був перекручений, і він впав, не наздогнав, пізніше зателефонував до поліції; крім нього вдома була співмешканка, але вона була дуже п`яна, «що була, що ні», сиділа та спала; велосипед потерпілого зеленуватого кольору, з багажником, ручки з мопеду, посилені колеса, марка точно невідома, старий; з обвинуваченим раніше знайомий не був, ніяких відносин не мав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила, що є співмешканкою ОСОБА_7 ; ОСОБА_11 був у них, коли це було точно не пам`ятає, але у 2017 році, надвечір, приїхав, представився лісником, сказав, що прийшов привезти їм дров, а так свідок з ним не знайома, раз заїхав і все; обвинувачений приїхав до них на велосипеді синього кольору, марку не пам`ятає, особливих прикмет не пам`ятає, який подарував їм, а їх велосипед забрав, поїхав і не повернувся; у них був велосипед зеленого кольору, чоловічий, марки не пам`ятає; більше обвинуваченого не бачила.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що точної дати не пам`ятає, але приблизно восени 2017 року, у вечірній час, до нього прийшов ОСОБА_9 та попросив допомогти розгрузити дрова; прийшовши до двору ОСОБА_9 , побачив там ОСОБА_5 , той казав, що він заступник лісничого; свідок почекав хвилин 30-40 доки приїде трактор з дровами, потім пішов додому, а обвинувачений залишився; обвинувачений був на велосипеді, марка, можливо, «Мінськ», зеленуватого кольору; наступного дня ОСОБА_9 поскаржився, що ОСОБА_11 забрав у нього велосипед, гроші, і зник; чи був потерпілий ОСОБА_9 раніше знайомий з обвинуваченим свідку не відомо, які у них відносини він не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що нічого не знає, обвинуваченого бачив двічі: коли вони із сусідом ремонтували колодязь проїжджав мимо на велосипеді, поїхав до ОСОБА_10 , а другий раз був понятим, коли вилучали велосипед у ОСОБА_10 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що у ОСОБА_10 є велосипед, обвинуваченого біля свого двору бачила десь рік тому.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_5 в якості свідків поліцейські Чернігівського відділу поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 повідомили, що ОСОБА_5 відомий їм у зв`язку з виконанням службових обов`язків, вони приймали участь у слідчих діях за його участі, деталей не пам`ятають.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів.
При огляді місця події 19.09.2018 року потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце, з якого був викрадений велосипед, що йому належав (протокол огляду місця події а.с. 8, 10 т. 2).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 18.10.2017 року № 1081 Чернігівського НДЕКЦ МВС ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» виробництва Білорусь з рамою закритого типу, бувшого у використанні, станом на момент крадіжки 16.08.2017 року могла становити 1037,50 грн. (а.с. 12-16 т. 2).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23.09.2017 року свідок ОСОБА_13 вказав на фотознімок ОСОБА_5 , за яким він впізнав особу, яка 16.08.2017 року в господарстві ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 розпивала спиртні напої, а 17.08.2017 року дізнався від ОСОБА_9 , що цей молодик вчинив крадіжку його велосипеда (а.с. 17-18).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23.09.2017 року потерпілий ОСОБА_7 вказав на фотознімок ОСОБА_5 , за яким він впізнав особу, яка 16.08.2017 року знаходилась в його господарстві, після чого викрала належний йому велосипед та грошові кошти 200 грн. (а.с. 20-22).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23.09.2017 року свідок ОСОБА_12 вказала на фотознімок ОСОБА_5 , за яким вона впізнала особу, яка 16.08.2017 року в господарстві ОСОБА_7 викрала грошові кошти та велосипед (а.с. 23-25).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 11.12.2017 року потерпілий ОСОБА_6 впізнав по фотознімку ОСОБА_5 , як особу, яка приходила до нього додому з велосипедом «Мінськ» зеленого кольору з рамою закритого типу та того ж дня з його дозволу взяла велосипед «Мінськ» синього кольору з рамою закритого типу та не повернула (а.с. 20-22).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 18.12.2017 року № 1277 Чернігівського НДЕКЦ МВС ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» виробництва Білорусь з рамою закритого типу, з урахуванням зносу за роздрібними цінами на 17 серпня 2017 року могла становити 1542,25 грн. (а.с. 35-39 т. 2).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів.
Так, показання обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 узгоджуються між собою, з показаннями свідків та з письмовими доказами. При цьому сам обвинувачений не заперечує часу, місця, способу, предметів злочинів та їх вартості.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав частково, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має визначеного місця проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку в медичній частині Чернігівського СІЗО з приводу вродженої аномалії лівої нирки, має інші хвороби, досудову доповідь інспектора Куликівського районного сектору з питань пробації, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.
ОСОБА_5 засуджений вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.02.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, вирок набрав законної сили, звернений до виконання, за зазначеним вироком ОСОБА_5 утримується під вартою з 01 вересня 2017 року. Оскільки після постановлення вироку 19.02.2018 року стало відомо, що він винний у інших злочинах, вчинених до постановлення попереднього вироку, покарання йому має бути призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 Куликівським районним судом не обирався.
Речові докази, цивільні позови та майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.

У провадженні маються документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 790,96 грн. (а.с.12,35 т. 2 ), які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 190 КК України - два роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 до відбування призначити два роки шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року, у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 26 червня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року з 01 вересня 2017 року по 25 червня 2018 року включно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 790,96 грн.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1