Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 544/554/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000037 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазірки Оржицького району Полтавської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

24.07.2018 року процесуальним прокурором подано письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не має власного житла, останні 6 років проживає за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_6 , соціальними зв`язками не обтяжений, ніде не працевлаштований, утриманців не має, не одружений, є особою, яка не має міцних соціальних зв`язків, та через усвідомлення тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з метою ухилення від відбування покарання зможе залишити територію міста Пирятин, тим самим ухилитися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення. А також існує ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до відомостей УІАЗ ГУНП в Полтавській області обвинувачений він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів; є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став. Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти зазначеним ризикам.

24.07.2018 року стороною захисту подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на особисту поруку.

У судовому засіданні захисник заявив, що у клопотанні допущена описка, просив змінити запобіжний захід саме на особисте зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинувачений довів відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також тим, що обвинувачення необґрунтоване, всі докази дослідженні, свідки, явка яких забезпечена прокурором у судове засідання, допитані. На утриманні у обвинуваченого перебуває його співмешканка, на пенсію якої вони живуть, обвинувачений знайшов роботу та бажає працювати; житло, в якому встановлений домашній арешт виставлено на продаж.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, проти задоволення клопотання сторони захисту заперечувала.

Сторона захисту підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявлених клопотань, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Ухвалою суду від 24 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком на два місяці до 24 липня 2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд не перевіряє обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, оскільки вказане не допустиме на даній стадії провадження. А тому, не приймає до уваги з цього приводу посилання сторін обвинувачення та захисту.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачуються зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років у сукупності із такими обставинами як вік обвинуваченого та стан його здоров`я, про який заявили учасники провадження. Також суд бере до уваги, що згідно обвинувального акту на утриманні осіб не має, не одружений, не працює, має зареєстроване місце проживання; раніше неодноразово судимий. Суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість, посилання захисту на дотримання обвинуваченим умов запобіжного заходу як на доказ відсутності ризиків, є безпідставними. Адже згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, визначеним цією нормою.

Так само, є безпідставними посилання сторони захисту на те, що на утриманні обвинуваченого перебуває його співмешканка, а житло, в якому встановлений домашній арешт, виставлено на продаж його власником, яким обвинувачений не є. Оскільки на підтвердження відповідних обставин суду відповідно до принципу змагальності сторін не надано жодних доказів. До того ж, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту у судовому засіданні 24.05.2018 року саме сторона захисту, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилалась на можливість проживання обвинуваченого за відповідною адресою, за якою обвинувачений зареєстрований.

Доведеним ризикам можна запобігти шляхом застосування домашнього арешту, що відповідатиме меті запобіжного заходу, на відмінно від більш м`яких заходів.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити строком на два місяці, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 6 ст. 181 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України необхідно зобов`язати обвинуваченого прибувати до суду за кожною вимогою та носити електронний засіб контролю, а також відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , та беручи до уваги необхідність обвинуваченого у працевлаштуванні з забезпечення себе, домашній арешт необхідно встановити в період доби з 20 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня.

З огляду на зазначене, клопотання прокурора належить задовольнити частково, а у задоволенні клопотання захисника відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, главою 18 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці до 24 вересня 2018 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня;

- носити електронний засіб контролю,

строком на два місяці до 24 вересня 2018 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Строк дії ухвали встановити до 24 вересня 2018 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Cуддя ОСОБА_1