УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту квартири, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2015 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту квартири, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2015 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що 04.02.2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належитьОСОБА_3 , та є забезпеченням за крелитним договором №159/1-13 від 28.02.13 р., укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 .

Як підставу для скасування арешту майна ОСОБА_3 посилається на те, що заборговансть за кредитним договором погашена, дане майно не має відношення до розслдуваного кримінального провадження
Заявник у судове засідання неодноразово не з*явилась, будучи повідомленою про дату та час судового розгляду справи, що не перешкоджає її розгляду на підставі наявних доводів та документів, зважаючи на клопотання заявника про розгляд справи у її відсутність.
Слідчий у судовому засіданні, яке відбулось 09.07.2018 р., заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на те, що відносно арештованого (заставного) майна у даному кримінальному провадженні проводиться експертне дослідження для встановлення його дійсної вартості.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши слідчого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що 04.02.2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належитьОСОБА_3 , та є забезпеченням за крелитним договором №159/1-13 від 28.02.13 р., укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 .

При цьому, відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В той же час наявними матеріалами, долученими до клопотання, заявником ОСОБА_3 не було підтверджено суду, що вона насьогодні є власником арештованого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого наділена првом порушувати перед судом питання про його скасування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна до слідчого судді подано неповноважною особою, у зв*язку із чим останнє задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту квартири, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2015 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1