Справа №201/7542/18
Провадження № 1 -кс/201/4843/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого слідчого судці ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Соборного ВП ОСОБА_4 в частині неповернення тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, у якій скаржник просить визнати дії слідчого в частині неповернення тимчасово вилученого майна неправомірними та зобов`язати слідчого невідкладно повернути вилучений автомобіль, який належить скаржнику, посилаючись на безпідставність утримання слідчим її автомобіля.
Скаржник у поданій суду скарзі просила розглянути її скаргу без її участі.
Слідчий Соборного ВП ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву в якій просив розглянути скаргу за його відсутності.
Розглянувши скаргу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.
Судом встановлено, що слідчим Соборного ВП ОСОБА_4 11.07.2018 року під час проведення огляду транспортного засобу було вилучено автомобіль Мегзесіез-Вепг ОЬЕ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією протоколу огляду транспортного засобу від 11.07.2018 року, наданою скаржником разом зі скаргою.
Частиною 5 статті 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із зверненням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Також ч.І ст.237 КПК України вказано, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати

речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим майна заявника, що тягне за собою необхідність повернення цього майна його власнику.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

У даній справі судом встановлено, що спірне майно, вилучене під час огляду 11.07.2018 року, відноситься до тимчасово вилученого майна. Речовим доказом це майно відповідною постановою слідчого визнано не було, оскільки доказів протилежного суду надано не було.
Встановлено, що спірний автомобіль належить на праві власності скаржнику ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , наданою скаржником разом зі скаргою.
Оскільки зазначене майно підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, а отже у відповідності до вищезазначених вимог статті 171 КПК України орган досудового розслідування повинен був звернутися із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення.
Проте клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в порушення вказаних вимог закону подано не було. Доказів протилежного суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що подальше утримання слідчим майна скаржника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, тому вимога скаржника в частині зобов`язання слідчого повернути вилучене майно підлягає задоволенню.
Відповідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, слідчий судця приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та зобов`язання органу досудового розслідування повернути майно власнику.
На підставі вищевикладеного та керуючись 303-307, 318-380 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Визнати дії слідчого Соборного ВП ОСОБА_4 в частині неповернення вилученого під час огляду 11.07.2018 року майна - автомобіля Мегзебез-Вепг ОЬЕ 250 д.н.з. НОМЕР_1 неправомірними.
Зобов`язати слідчого Соборного ВП ОСОБА_5 невідкладно повернути вилучене під час огляду 11.07.2018 року майно - автомобіль Мегзебез-Вепг ОЬЕ 250 д.н.з. НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя