Справа № 199/7556/18
ВИРОК
іменем України

02.11.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000314 від 05.07.2018відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освітасередняспеціальна,одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього пасинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого вибивальником відливів у ПАТ «Дніпроважмаш», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2017 наказом № 3 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зараховано до списків особового складу військової частини сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_3 та призваного для проходження військової служби за контрактом.Того ж дня сержанта ОСОБА_3 призначено на посадустрільця 3 відділення 1 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
19.01.2017 наказом № 18 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира взводу- командира 1 відділення 1 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За наведених обставин сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
У період часу з 30.05.2018 по 22.06.2018 сержант ОСОБА_3 знаходився на лікуванні, після закінчення якого 23.06.2018 повинен був з`явитись на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .
Однак, 23.06.2018 сержант ОСОБА_3 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, нез`явився вчасно на службу без поважних причин, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
24.09.2018 сержант ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.
Таким чином, з 23.06.2018 сержант ОСОБА_3 нез`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 до 24.09.2018.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно ухилявся від виконання обов`язків військової служби в період з 23.06.2018 по 24.09.2018, знаючи, що повинен проходити її.
В судовому засіданні учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України правильно кваліфіковані, як такі, що виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби).
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: його щире каяття у вчиненому та знаходження на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд враховує,щообвинувачений ОСОБА_3 вчинивумисний злочин,якийзгідност. 12 КК України відноситься дотяжких злочинів, раніше не судимий, офіційно працевлаштований у ПАТ «Дніпрважмаш» вибивальником відливок, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього пасинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,на обліку у лікарівнарколога та психіатране перебуває, характеризується задовільно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку для даного виду покарання, визначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.
В той же час, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання та відсутність обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк на один рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставіст. 75 КК УкраїнизвільнитиМакарова ОСОБА_7 відбування покаранняз випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на один рік,якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районнийсуд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1