Дата документу Справа № 310/6871/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6871/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/851/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула 20 червня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлені вироком Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 11 січня 2018 року обставини:

30 липня 2017 року приблизно о 21 год. 40 хв., ОСОБА_7 , керуючи в с. Новотроїцьке Бердянського району автомобілем ІЖ 412, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною по вул. Вишневій з боку с. Полоузівка в напрямку автодороги «Пологи-Андріївка-Бердянськ». В цей же час, в районі будинку № 64 по вул. Вишневій, на неосвітленій ділянці дороги, на проїзній частині лежав пішохід ОСОБА_11 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.
Водій ОСОБА_7 , рухаючись у вищевказаному напрямку, мав об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_11 , та технічну можливість уникнути наїзду на нього, однак проявив необережність, яка виразилась у злочинній недбалості та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Водій ОСОБА_7 своїми діями порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, де зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Смерть ОСОБА_11 настала від сполученої тупої травми голови, тулуба та кінцівок, що виразилася у черепно-мозковій травмі з крововиливом у м`які тканини лівої потиличної ділянки, лінійному переламі потиличної кістки ліворуч, крововиливі під м`якими оболонками головного мозку, при явищах набряку головного мозку; закритій тупій травмі тулуба та кінцівок з численними саднами на шкірі лівої половини грудної клітини та черева, з переломом лівої ключиці, з множинними переломами ребер з обох сторін за різними лініями; з розривами пристінкової плеври, з крововиливом в плевральні порожнини (до 800 мл), з розчавленням правої частки печінки, з крововиливом у черевну порожнину (до 1000 мл), з крововиливами в задню поверхню клітковини гортаноглотки, крововиливами в м`які тканини спини в лопаткових ділянках; численних масивних саднах на лівому стегні та коліні, на задній поверхні обох передпліч, на обох сідницях, при явищах травматичного шоку.
Сполучена травма голови тулуба та кінцівок має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року

ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1055 грн. 52 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.
Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , вважає, що суд першої інстанції у вироку не зазначив мотиви призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не взяв до уваги грубе порушення саме потерпілим ОСОБА_11 Правил дорожнього руху України, який в темну пору доби лежав у стані алкогольного сп`яніння на неосвітленій ділянці дороги на проїзній частині, факт осліплення обвинуваченого світлом фар зустрічного автомобіля, необережну форму його вини до порушення ПДР України та наслідків дорожньо-транспортної пригоди, клопотання керівництва ПП «Мовіс-Агро» з проханням не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні додаткового покарання, судову доповідь уповноваженого органу з питань пробації про можливість призначення покарання без позбавлення чи обмеження волі, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, склад сім`ї. Просить змінити вирок суду, пом`якшити призначене покарання та виключити із вироку додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, в іншій частині вирок залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, позицію потерпілих щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, думку прокурора, який висловив заперечення вимогам апеляційної скарги захисника та наполягав на залишенні вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
При вирішенні питання щодо правильності призначеного ОСОБА_7 оскаржуваним вироком покарання, судова колегія виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України і вважає, щопризначене обвинуваченому покарання повністю відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України, воно є достатнім та необхідним для його виправлення, відповідає принципу індивідуалізації покарання.

У відповідності до п. 21 постанови ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Пунктом 20 зазначеної постанови визначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стосовно доводів сторони захисту щодо необхідності звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від додаткового покарання, колегія суду вважає, що суд першої інстанції за наявності обставин щодо грубого порушення ПДР України та настання тяжких наслідків в результаті дій обвинуваченого, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на два роки.

Також судова колегія зауважує на позицію потерпілих при апеляційному розгляді щодо залишення вироку суду першої інстанції без змін, зокрема і призначеного додаткового покарання, що спростовує довід захисника щодо відсутності претензій у потерпілих стосовно призначення додаткового покарання.

Відносно інших характеризуючи даних особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин покарання та конкретних обставин даного кримінального провадження, про що йдеться в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 , з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який згідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, наслідків, що настали від злочинних дій ОСОБА_7 , а саме загибель людини, що свідчать про безвідповідальне ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до інших учасників дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України є справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4