Справа № 464/2976/18
пр.№ 1-кс/464/1194/18
У Х В А Л А

12 червня 2018 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,
в с т а н о в и в :

30 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 375, ч. 2 ст. 366 КК України.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 19.05.2018 р. слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівський області ОСОБА_4 було прийнято та оформлено протоколом заяву ОСОБА_3 про вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 375, ч. 2 ст. 366 КК України. Проте, відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, у зв`язку з чим вважає, що посадовими особами Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, всупереч ст. 214 КПК України, допущено бездіяльність, пов`язану із невнесенням відповідних відомостей до ЄРДР.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримали з підстав, що зазначені у такій, просить скаргу задовольнити.

На адресу Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області скеровувався виклик уповноваженого представника в судове засідання, однак такий в судове засідання не з`явився, даних щодо внесення відомостей в ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 19.05.2018 р. не надано.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В ході розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області із усною заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 375, ч. 2 ст. 366 КК України. Вказана заява була оформлена слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.3).
Однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості заяви, поданої ОСОБА_3 , не були внесені.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, ухваленням судового рішення.

Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому, не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Окрім цього, вказані положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, де вказано, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та не відповідає практиці ЄСПЛ, а відтак вважаю, що в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2018 р. щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 , скарга є необґрунтованою, тому в задоволенні такої в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, як встановлено при розгляді скарги, ОСОБА_3 просив у своїй заяві від 19.05.2018 р. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо службового підроблення офіційних документів невстановленими особами, що спричинило тяжкі наслідки та шахрайства, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи те, що всупереч вимог ст.214 КПК України, відомості вищевказаної заяви в частині внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України, не були, мала місце бездіяльність, а відтак, уповноважену особу Сихівського ВП ГУ НПУ у Львівській області слід зобов`язати внести зазначені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України,
п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2018 р. в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України.
В задоволенні скарги в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2018 р. щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1