АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №629/2150/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1311/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

12 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.12.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2016р., у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що амністія не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.309 та ч. 2 ст.307 КК України, відповідно до п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому до засудженого неможливо застосувати положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою його клопотання задовольнити. Так, апелянт вказує, що на нього розповсюджується положення ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» скоротивши наполовину невідбуту частину покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав рішення районного суду перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає скороченню наполовину невідбута частина покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст.1-6 цього Закону.

Як свідчать матеріали кримінального провадження ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.309 та ч. 2 ст.307 КК України, які відповідно до п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не підлягають амністуванню.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції щодо неможливості застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_8 підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та свідчать про правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки апеляційні доводи засудженого не знайшли свого підтвердження, а апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення то колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення ухвали суду без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.12.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді