Провадження №1-в/127/663/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно -дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:

10.07.2006 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

25.01.2007 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 122 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, звільненого 10.03.2010 року умовно-достроково на 3 роки 9 днів;

По даній справі засуджений 20.05.2013 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 08.10.2013 року, вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 року, в частині призначеного покарання, скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією усього належного майна. Ухвалою Вінницького міського суду м. Вінниці від 23.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 10.03.2013 року по 08.10.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", характеризується позитивно, має два заохочення, до дисциплінарної відповідальності притягувався, однак дані стягнення зняті та погашені. Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає та щиро кається. Просить умовно-достроково звільнити його від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити. Пояснив, що на даний час відбув більш ніж 3/4 строку покарання, у разі звільнення буде проживати з батьками, які потребують його допомоги. Режим утримання в установі не порушує, адміністрацією установи до дисциплінарної відповідальності притягувався, однак дані стягнення зняті та погашені, підтримує зв`язки з рідними. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки він неодноразово був засуджений, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини. Засуджений не працює, має лише два заохочення. Вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 року, згідно якого він засуджений за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 08.10.2013 року, вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 року, в частині призначеного покарання, скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього належного майна.

Ухвалою Вінницького міського суду м. Вінниці від 23.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 10.03.2013 року по 08.10.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Початок строку покарання рахується з 10.03.2013 року, кінець строку покарання 12.08.2020 року.

Станом на 12.08.2018 року засуджений відбув 3/4 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.

Частинами 1- 3 статті 81 Кримінального кодексу України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, висновки про те, чи довів засуджений своє виправлення можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи встановлені обставини, особу засудженого, суд приходить до переконання, що факт виправлення засудженого через сумлінну поведінку та ставлення до праці не відповідає фактичним обставинам справи.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 26.08.2014 року по даний час відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

З матеріалів оглянутої в судовому засідання особової справи вбачається, що засуджений за весь період відбування покарання має два заохочення, та чотири дисциплінарних стягнення, які на даний час зняті у встановленому законом порядку, в установі не працевлаштований з власних переконань.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 17.08.2018 року, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується негативно, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочувався два рази. На виробництві установи працював прибиральником, на даний час не працює за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує у чистоті і порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбаченні законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Не приймає участь у заходах виховного характеру. Не проявляє соціально-корисну активність, не приймає участь у раді колективу засуджених відділення. Участь у реалізації програм диференційовано-виховного впливу не приймає. Підтримує зв`язки з рідними. Перебуває на профілактичному обліку в установі.

Згідно витягу із протоколу № 16 від 16.08.2016 року комісія установи прийняла рішення про відмову засудженому в переведені до дільниці соціальної реабілітації, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Згідно витягу із протоколу № 24 від 19.12.2017 року комісія установи прийняла рішення про відмову засудженому в клопотанні перед судом про заміну покарання більш м`яким, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Згідно витягу із протоколу № 16 від 21.08.2018 року комісія установи прийняла рішення про відмову засудженому в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як особі, що не довела своє виправлення.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Як вбачається із матеріалів клопотання та матеріалів особової справи, ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчиняв злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до скоєння злочинів.

Суд зазначає, що наявність двох заохочень, саме по собі не доводить виправлення засудженого в розумінні положень ч. 2 ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_3 був неодноразово засуджений, звільнявся умовно-достроково, однак на шлях виправлення не став. Засуджений в установі відбування покарань не працює за власним бажанням. За час відбування покарання засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, і хоча дані стягнення зняті в установленому законом порядку, цього не достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя