Справа № 317/1034/17
Провадження 1-кп/317/19/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«05» вересня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої,адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000087 від 19 січня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, офіційно не працює, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2017 року, приблизно о 14-30 год., ОСОБА_9 , знаходився у приміщенні господарської будівлі на території домоволодіння за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Спільно зі своїм товаришем ОСОБА_11 він здійснював ремонт загону для птахів. В цей час між ними виникла сварка, під час якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , маючи умисел на позбавлення останнього життя, за допомогою сокири, яку тримав у руках при здійсненні ремонту, наніс два удари обуховою та боковою частиною металевої сокири в область потилиці ОСОБА_11 , завдавши відкриту черепно-мозкову травму: відкритий багато-уламковий перелом кісток склепіння і основи черепа; субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні в лобних долях півкуль, на зовнішній поверхні в тім`яно-потиличній області лівої півкулі, на зовнішній поверхні в тім`яно-потиличній області правої півкулі з переходом на базальну поверхню потилично-скроневої області правої півкулі; забої на зовнішній поверхні лобної долі лівої півкулі, в тім`яній долі правої півкулі, а також на базальній поверхні в лобній долі правої півкулі і в скронево-потиличній області правої півкулі головного мозку; крововиливи в м`яких тканинах тім`яно-потиличної області зліва, в потиличній області зліва, в лівій навкологлазничній області; забійна рана в потиличній області зліва, крововиливи і садна на обличчі, які згідно висновку експерта № 313 від 20.02.2017 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 знепритомнів та впав на підлогу господарської будівлі, де лежав приблизно до 05-30 год. 19.01.2017 року.

Після цього, ОСОБА_9 вийшов з приміщення господарської будівлі, та заспокоївшись, займався повсякденними справами.

Приблизно в період часу з 23-30 год. 18.01.2017 року до 05-30 год. 19.01.2017 року, ОСОБА_9 повернувся до приміщення господарської будівлі, де в той час лежав непритомний ОСОБА_11 , та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знайшов у приміщенні господарської будівлі фрагмент мотузки, який накинув на передню поверхню шиї ОСОБА_11 , та розмістившись зверху над лежачим на животі ОСОБА_11 , став обома руками тягнути за обидва кінці мотузки вверх, тим самим здавлюючи шию ОСОБА_11 , а коли зрозумів, що останній не подає ознак життя, припинив свої дії, в результаті чого настала смерть останнього, яка згідно висновку експерта № 313 від 20.02.2017 року наступила в результаті здавлювання органів шиї петлею, що ускладнилося механічною асфіксією, яка є безпосередньою причиною настання смерті ОСОБА_11 ..

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 .

Провину свою в судовому засіданні ОСОБА_9 не визнав, на чому неодноразово наполягав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 18.01.2017 року біля 09-00 год. ранку йому подзвонив ОСОБА_11 та спитав, що той робить і сказав, що прийде в гості. Біля 09-30 год. прийшов ОСОБА_11 , приблизно до 10-30 год. вони спілкувались, та домовились, що ОСОБА_11 допоможе ОСОБА_9 полагодити господарчі споруди, після чого вони удвох вийшли на вулицю. ОСОБА_11 пішов додому, а ОСОБА_9 пішов до магазину купити цигарок. Придбавши цигарки ОСОБА_12 пішов до ОСОБА_11 , той в свою чергу управлявся по господарству, ОСОБА_9 чекав в коридорі. Біля 13-00 год. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 пішли до будинку ОСОБА_9 , спочатку вони удвох лагодили дах туалету, прибивали шифер, потім пішли до сараю лагодити загін для птахів. Оскільки цвяхи, якими прибивали дошки були великі, а молоток маленький, ОСОБА_9 вирішив забивати цвяхи обухом металевої сокири. Поки лагодили загін ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спілкувались, зокрема ОСОБА_11 дорікав ОСОБА_9 , що той не має постійного заробітку та постійно змінює місце роботи. Під час зазначеної розмови ОСОБА_9 рознервувався, як він пояснив, у нього стався нервовий напад, в результаті якого ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 по голові обухом сокири, після чого вибіг на вулицю, а потім пішов до будинку, щоб заспокоїтись. ОСОБА_9 пояснив, що на той момент не знав, чи був ОСОБА_11 живим після удару сокирою. Пройшовши до будинку ОСОБА_9 хотів випити чаю, однак чаю не було, тоді він вийшов покурити. В цей час біля воріт його покликав ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 , знайомий ОСОБА_9 . Він побачив, що ОСОБА_9 перебуває у знервованому стані та поцікавився, що трапилось. Тоді ОСОБА_9 повідомив своєму знайомому ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 , про обставини того як він вдарив ОСОБА_11 сокирою по голові, що ОСОБА_11 лежить у нього в сараї, і що ОСОБА_9 не знає, що робити. Тоді ОСОБА_13 сказав, що піде до сараю подивитись, повернувся приблизно через 4 хвилини, ОСОБА_9 в цей час курив на подвір`ї. Повернувшись ОСОБА_13 , на прізвисько ОСОБА_14 , повідомив, що ОСОБА_11 був ще живим, однак він задушив його шматком мотузки. Почувши це ОСОБА_9 почав кричати на ОСОБА_13 , спитав навіщо він це зробив і прогнав його. Дружина ОСОБА_9 нічого не знала про те, що відбулось, вона була в дальній кімнаті будинку, ОСОБА_9 намагався не потрапляти їй на очі. Біля 15-30 год. ОСОБА_9 вирішив поїхати в м. Запоріжжя до доньки, зібрав речі, які вона просила їй привезти, та пішов на автобус. Приїхавши до школи, де навчалась донька, він передав їй речі, після чого разом з нею сходив до магазину за продуктами та біля 17-40 год. відвів її до школи і о 18-00 сів на автобус до с. Долинське. Біля 18-30 год. ОСОБА_9 приїхав додому та ліг спати. Через якийсь час його розбудив син, який повідомив, що до них приїхала якась машина. ОСОБА_9 вийшов, після чого якась дівчина спитала ОСОБА_9 за ім`ям та повідомила, що вони приїхали забрати солому. ОСОБА_9 погодився та відчинив ворота автомобілю. Після того як автомобіль заїхав, з нього вийшли два хлопця та дві дівчини. ОСОБА_9 пішов до сараю і сказав, що він буде подавати хлопцям солому. Вони завантажили солому та хлопці з дівчатами поїхали. ОСОБА_9 повернувся до будинку та ліг спати. Вранці 19.01.2017 року біля 06-00 год. до ОСОБА_9 прийшов ОСОБА_15 та спитав чи бачив він ОСОБА_11 , на що ОСОБА_9 повідомив, що не бачив. Після того, як ОСОБА_15 пішов, ОСОБА_9 поклав тіло ОСОБА_11 на санчата, які стояли у дворі та повіз до комишів на околицю села, де і залишив. Потім ОСОБА_9 повернувся до будинку, надів куртку і пішов ходити по селу та випив горілки, коли почав повертатись, побачив біля свого будинку багато людей, які побачивши його почали на нього вказувати. ОСОБА_9 не хотів, щоб його арештовували у всіх на очах, тоді він пішов в сторону траси, і нікуди не тікав, а став чекати поки його доженуть. Після цього, приїхало кілька автомобілів, з одного з яких вийшов оперативний співробітник поліції, вони поспілкувались, ОСОБА_9 сів в автомобіль і вони поїхали до райвідділку.

Після надання вільних пояснень обвинувачений ОСОБА_9 відмовився відповідати на питання колегії суддів, прокурора, потерпілої та її представника, а також свого захисника, та надавати інші пояснення, пославшись на ст.63 Конституції України. Жодних клопотань та заяв від обвинуваченого та його захисника з приводу наданих ОСОБА_9 пояснень не надходило.

Також в ході судового розгляду були допитані потерпіла, свідки та досліджені письмові докази.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 є її сином, проживав окремо від неї в с. Долинське разом зі своїм батьком та двома братами. Вранці 19.01.2017 року їй подзвонив ОСОБА_16 та повідомив, що ОСОБА_17 не прийшов додому ночувати, та зазначив, що напередодні він пішов до ОСОБА_9 допомогти йому по господарству. Після цього дзвінка ОСОБА_7 приїхала до с. Долинське приблизно об 11-30 - 12-00 год. По дорозі до лікарні їй зателефонувала племінниця та повідомила, що ОСОБА_11 знайшли вбитим біля ставка. Після цього ОСОБА_7 пішла до ставка, та на місці побачила працівників поліції. В той же час, ОСОБА_9 також йшов вулицею до ставка, однак побачивши працівників поліції почав тікати. Тоді його почали наздоганяти поліцейські та ОСОБА_16 , і наздогнали його вже біля траси. Особисто свідком вбивства вона не була, однак їй відомо, зі слів загиблого ОСОБА_11 , що ОСОБА_9 позичав у нього гроші, однак ніколи не віддавав. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, та вважає, що діями обвинуваченого їй спричинена моральна шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, погіршенні морального стану, порушення звичного життєвого укладу, і як наслідок нервових зривах та погіршенні здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є рідним братом ОСОБА_11 , також він знайомий з ОСОБА_9 , та знає його як мешканця села. 18.01.2017 року свідок перебував в м. Запоріжжі. У вечорі того ж дня йому зателефонував брат ОСОБА_16 та повідомив, що ОСОБА_11 не прийшов додому. Вранці 19.01.2017 року свідок повернувся до с. Долинське та з`ясував, що брат не ночував вдома. Тоді він пішов до ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_16 повідомив, що напередодні ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 пішли до останнього додому. У будинку ОСОБА_9 він нікого не знайшов, однак дружина ОСОБА_9 ОСОБА_19 повідомила, що ОСОБА_11 пішов від них вчора у вечорі, і вона не знає де він, ОСОБА_9 також вдома не було. Після чого свідок пішов до сільського голови та повідомив, що зник його брат, той в свою чергу запропонував оповістити про це депутата вулиці та організувати пошуки. ОСОБА_18 вирішив, що це довго та розпочав пошуки брата самотужки. Повернувшись до будинку ОСОБА_9 свідок побачив сліди санчат, які вели від зазначеного будинку та пішов за слідом, біля ставка сліди обривались, однак на снігу свідок побачив сліди крові, та сліди волочіння в сторону комишу. Прослідкувавши за вказаним слідом він виявив труп свого брата зі шматком мотузки на шиї. В цей час сільський голова викликав поліцію. Після приїзду поліції ОСОБА_18 з одним з поліцейських поїхав до себе додому, для того, щоб знайти телефон ОСОБА_9 .. На зворотній дорозі їм зателефонували та повідомили, що ОСОБА_9 тікає в сторону траси, після чого свідок з працівником поліції поїхали до траси та побачили ОСОБА_9 , який був затриманий поліцейським. При собі у ОСОБА_9 була мотузка, за зовнішнім виглядом схожа на ту, яка була на шиї у його брата ОСОБА_11 . На питання суду та інших учасників судового засідання свідок повідомив, що ОСОБА_11 часто допомагав ОСОБА_9 , вони товаришували, нікому іншому в селі ОСОБА_11 не допомагав. Конфліктів у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не було, однак останній заборгував ОСОБА_11 гроші, біля 1000 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що він є рідним братом загиблого ОСОБА_11 , та разом з ним мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Йому також відомий ОСОБА_9 , який був його однокласником, а на сьогоднішній час є односельцем. 18.01.2017 року повернувшись додому він побачив ОСОБА_9 , який чекав його брата ОСОБА_11 .. Приблизно о 14 -30 год. вони пішли до ОСОБА_9 додому, начебто для того щоб ОСОБА_9 повернув ОСОБА_11 гроші, які був винен. Через півтори дві години свідок пішов до ОСОБА_9 шукати брата, однак ОСОБА_9 сказав, що вони з ОСОБА_11 розійшлись на перехресті і відтоді він його не бачив. Свідок пошукав брата та повернувся додому. Після цього свідок ще двічі приходив до ОСОБА_9 та питав про брата, однак той казав, що ОСОБА_11 не бачив. Наступного дня 19.01.2017 року ОСОБА_15 рано вранці знову прийшов до ОСОБА_9 та спитав про брата, при цьому на подвір`ї побачив сліди автомобіля, на що ОСОБА_9 повідомив, що брата не бачив, а вчора до нього приїздили купувати солому. Після цього свідок пішов додому, викликав поліцію та пішов шукати брата. Оскільки поліція не приїхала, через декілька годин він вдруге викликав поліцію. Біля обіду свідок разом зі своїм третім братом ОСОБА_18 удвох пішли шукати брата. Біля подвір`я ОСОБА_9 вони побачили сліди санчат, яких раніше не було, та двох пар ніг, великого та маленького розміру, і пішли за слідом. Сліди санчат обривались та на узбіччі починались сліди волочіння. Пройшовши за цим слідом, в комишах, свідок виявив труп свого брата ОСОБА_11 , який виніс на руках на відкриту ділянку місцевості. На питання учасників судового розгляду свідок також пояснив, що ОСОБА_9 до них приходив майже кожного дня, та просив ОСОБА_11 допомогти по господарству. ОСОБА_11 мав звичку кожного дня біля 17-00 год. управлятись по господарству, але 18.01.2017 року коли він не прийшов, свідок почав хвилюватись, оскільки такого раніше не було. Також свідку відомо, що ОСОБА_9 заборгував ОСОБА_11 1000 або 1500 грн. Жодного разу ОСОБА_9 його на подвір`я будинку не запрошував, однак свідок бачив на дворі великі та важкі саморобні санчата.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 суду повідомила, що вона є дружиною ОСОБА_9 та мешкає в АДРЕСА_1 . Також їй відомий ОСОБА_11 , з яким вона мала дружні стосунки. 18.01.2017 року біля 13-15 год. вона повернулась додому з роботи та побачила ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які перебували на веранді і розмовляли. Розмова їх тривала 510 хвилин, після чого вони удвох вийшли з будинку. Біля 14-00 год. повернувся її чоловік ОСОБА_9 та повідомив, що буде їхати у м. Запоріжжя, заїде до їх доньки, яка навчається у січовому колегіумі в м. Запоріжжі і мешкає у гуртожитку. Від доньки ОСОБА_9 повернувся біля 19-00 год. З того часу як ОСОБА_20 повернулась з роботи, вона знаходилась в будинку, готувала їжу, прибирала. Після того як молодший син повернуся зі школи вона допомагала йому робити уроки і готуватись до наступного дня. 18.01.2017 року ОСОБА_9 вдома алкогольні напої не вживав. На питання суддів та учасників судового розгляду ОСОБА_20 зазначила, що їй не відомо чи були у її чоловіка грошові борги перед ОСОБА_11 , однак їй відомо, що конфліктів між ними не було. Також свідок повідомила, що автобуси з с. Долинське до м. Запоріжжя їздять за розкладом, зокрема о 14-20 год. та о 17-00 год. Крім того свідок повідомила, що 18.01.2017 року протягом другої половини дня вона з будинку не виходила, їй не відомо, чи хтось приїздив до них, чи виходив ОСОБА_9 з будинку після повернення з м. Запоріжжя, чи продавав її чоловік солому. Також свідок повідомила, що їй нічого не відомо про вилучені сокиру та санчата, на яких виявлені сліди крові, вона їх ні 18.01.2017 року, ні 19.01.2017 року не бачила. З приводу подій 19.01.2017 року ОСОБА_20 зазначила, що в той день вона вийшла з дому біля 09-00 год., однак її чоловік вийшов раніше за неї, оскільки збирався їхати в м. Запоріжжя влаштовуватись на роботу. Після того, як її чоловік пішов, до них прийшов чоловік якого вона знає як ОСОБА_21 , та спитав про свого брата ОСОБА_11 . З приводу слідчих дій, які проводились на території її домоволодіння, а також з приводу події вбивства ОСОБА_11 вона нічого пояснити не може, однак зазначає, що на її думку, її чоловік ОСОБА_9 до цього не причетний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду повідомив, що він мешкає в с. Нове Запоріжжя, ОСОБА_11 не знає та ніколи не бачив. ОСОБА_9 особисто не знає, однак бачив при наступних обставинах: в один з днів січня (точну дату пригадати не зміг) 2017 року він приїхав до с. Долинське купувати солому, разом з ним була його дівчина ОСОБА_23 , яка вказала де мешкає чоловік, який продає солому, як потім стало відомо - ОСОБА_9 , а також подруга його дівчини ОСОБА_24 , та його товариш - ОСОБА_25 , який допомагав йому вантажити солому. Приїхавши на місце, з будинку вийшов ОСОБА_9 , відчинив ворота, після чого вони з товаришем завантажили солому у тюках, яку виносив їм ОСОБА_9 із сараю. До будинку або до сараю ніхто не заходив, дівчата стояли біля машини. На подвір`ї він бачив саморобні санчата. Солома була зв`язана у тюки синтетичною мотузкою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду повідомив, що взимку 2017 року о 1818-30 год. він разом зі своїм товаришем ОСОБА_22 , і двома дівчатами на ім`я ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , приїхали до ОСОБА_9 оскільки ОСОБА_22 купував в останнього солому. По приїзду ОСОБА_9 вийшов з будинку, відчинив ворота, ОСОБА_22 загнав автомобіль до двору. Свідок хотів пройти до сараю, однак ОСОБА_9 його не впустив, та повідомив, що він сам буде виносити тюки з соломою, а хлопці будуть вантажити. Після цього вони втрьох завантажили солому в причеп автомобіля. Дівчата стояли біля автомобіля та нікуди не відходили. На питання учасників судового засідання свідок повідомив, що на подвір`ї бачив санчата, на яких деякий час сидів, санчата були великі, залізні та саморобні. Також свідок повідомив, що ОСОБА_9 кудись поспішав, оскільки хлопці збирались приїхати того ж дня вдруге за соломою, однак ОСОБА_9 повідомив, щоб вони приїздили наступного дня. Після цього вони поїхали, більш нічого та нікого не бачили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду повідомила, що загиблого ОСОБА_11 особисто не знає, ОСОБА_9 знає як мешканця с. Долинське. В один з днів січня 2017 року разом з подругою ОСОБА_23 , її хлопцем ОСОБА_22 та його товаришем приїжджала до будинку ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_22 купував солому, яку вони разом з товаришем завантажували в причіп автомобіля. Оскільки ОСОБА_22 був не місцевим, місце проживання ОСОБА_9 вказала його дівчина ОСОБА_23 . Під час того, як хлопці вантажили солому, вони з подругою стояли біля машини, в будинок або сарай не заходили. Вона бачила санчата, які стояли у дворі, вони були великі та широкі.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, дослідженими відеозаписами та встановленими відповідними обставинами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 19.01.2017 року складеним слідчим Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_28 , відповідно до якого встановлено, що на відкритій ділянці місцевості розміром 50х50 м., на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, з координатами 47°47?34 північної широти, та 34°55?41?? східної довготи , на західній околиці с. Долинське, на відстані близько 400 метрів від вул.. Шкільної с. Долинське, виявлено труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сорочці трупа наявні нашарування сірого ґрунту та фрагменти соломи. На шиї трупа по задній поверхні є полімерна мотузка, складена у два тури, білого кольору, на якій наявні нашарування бурої речовини. На потилиці розташована рана лінійної форми, близько 5 см. Під одягом на шкірі і шиї є нашарування соломи. При огляді прилеглої до місця виявлення трупу території у північному напрямку, на відстані 2 метри від трупа знаходиться стежка продавлених слідів взуття на снігу та сліди волочіння. На відстані 70 метрів від трупа в північному напрямку вказана стежка з`єднується з ґрунтовою дорогою, яка йде в східному напрямку до вул. Шкільної с. Долинське. В місці з`єднання стежки і ґрунтової дороги розташована ділянка розміром 2х2 метри з витоптаним снігом, на якій наявні нашарування бруду сірого кольору та дрібні фрагменти соломи. Від цієї ділянки витоптаного снігу бере початок колія у вигляді двох паралельних смуг розташованих на відстані 40 см одна від одної, ширина смуги 2 см. Колія йде вздовж ґрунтової дороги у напрямку вул. Шкільної с. Долинське. При слідуванні по зазначеній колії, вона приводить безпосередньо до проїзної частини вул. Шкільна с. Долинське і закінчується навпроти будинку № 40. В місці закінченні колії виявлені фрагменти сухої соломи (Т.1 а.с.84-96, стенограмою до нього а.с.97-103 з фото таблицями а.с.104-114);

-відеозаписом на DVD-R диску ходу проведення огляду місця події від 19.01.2017 року, який за змістом співпадає з протоколом огляду місця події (Т.1 а.с.115);

-постановою про визнання речовим доказом від 21.01.2017 року, відповідно до якої, в якості речового доказу визнано DVD-R диск із відеозаписом ходу проведення огляду місця події від 19.01.2017 року (Т.1, а.с. 117);

-лікарським свідоцтвом про смерть на ім`я ОСОБА_11 № 313 від 20.01.2017 року, відповідно до якого смерть останнього настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї зашморгом (Т.1, а.с. 118);

-протоколом обшуку від 19.01.2017 року складеним слідчим Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_29 , відповідно до якого встановлено, що предметом обшуку є прилегла територія до будинку АДРЕСА_1 , а також територія домоволодіння та господарських приміщень зазначеного будинку. В ході обшуку було виявлено та вилучено: зразки соломи, чоловічий чобіт чорного кольору, зразок полімерної мотузки білого кольору, сані саморобні, зразки мотузки полімерної, сокира з сараю, змив речовини бурого кольору з підлоги сараю, змив речовини бурого кольору зі стіни сараю, змив речовини бурого кольору з саней, сокира справа від вхідних дверей, штани чорного кольору вологі, кофта сірого кольору п/ш з прихожої, змив речовини бурого кольору з відра з рідиною рожевого кольору зі складського приміщення з будинку, змив речовини бурого кольору з відра під раковиною з речовиною рожевого кольору, зливна трубка з мийки раковини на кухні (Т.1, а.с. 119-141);

-протоколом огляду трупа від 20.01.2017 року складеним слідчим Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 , відповідно до якого встановлено, що на трупі був наявний наступний одяг: куртка поліестрова зеленого кольору, сорочка х/б з горизонтальними та вертикальними смугами синіх, зелених та червоних кольорів, джемпер полусинтетичний сірого кольору, футболка полусинтетична помаранчевого кольору, брюки спортивні п/ш чорного кольору, брюки спортивні п/ш сірого кольору, кальсони п/ш чорного кольору, труси сірі х/б, дві пари шкарпеток п/ш чорного кольору, правий колош з гумового матеріалу та бавовняною хутряною вставкою сірого кольору. По всій поверхні одягу наявні фрагменти накладення жовтого кольору «соломи», одяг надягнутий правильно, зі слідами природнього зносу, без ушкоджень. В потиличній ділянці голови переважно зліва мається горизонтальна веретеноподібна рана розміром 5,5х0,5 см, глибиною до 1,5 см. Кінцівки рани наближаються до гострокутних, краї рани опаднені більше з права на ширину до 1 см, нерівні, наближаючись більш до дрібнозубчастих країв. На передньобоковій поверхні шиї в верхній третині переважно зліва виявлена смуга втискання сірувато-коричневого кольору, декілька пергаментної щільності, переважно підборідній області по умовно серединній смузі, шириною 0,8 см. Зазначена смуга втрачає свою інтенсивність на 2,5 см донизу від кута нижньої щелепи з обох сторін (Т.1, а.с. 145-146);

-протоколом слідчого експерименту від 20.01.2017 року проведеного слідчим Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_28 за участю підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_31 , понятих та інших осіб, та відеозаписом до нього, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_9 на місці, а саме за адресою свого мешкання в буд. АДРЕСА_1 розповів та показав про обставини вбивства ним ОСОБА_11 , з подальшим приховуванням трупа. Зокрема, ОСОБА_9 самостійно відтворив механізм завдання ОСОБА_11 удару сокирою по потилиці, та обставини за яких він обмотав шию ОСОБА_11 мотузкою, яку взяв поряд, та почав підіймати тіло потерпілого з метою його удушення. Далі обвинувачений показав як і за допомогою чого він перевозив тіло ОСОБА_11 , зокрема повідомив, що труп ОСОБА_11 пролежав у нього в сараї до 06-00 год. 19.01.2017 року, після чого він поклав його на санчата і відвіз на відстань приблизно 400 метрів від двору, де на відстані 70 метрів від ґрунтової дороги розташована балка з очеретом, в якому ОСОБА_9 і сховав труп ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 147-157);

-постановою про визнання речовим доказом від 21.01.2017 року, відповідно до якої, в якості речового доказу визнано DVD-R диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту від 20.01.2017 року (Т.1, а.с. 159);

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , 1979 р.н., № 313 від 20.02.2017 року відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала в результаті стискання органів шиї петлею, ускладненого механічною асфіксією, яка є безпосередньою причиною смерті. При огляді трупа ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження: странгуляційна борозна на передньо-бокових поверхнях шиї, закритий поперековий перелом лівого великого рога під`язичної кістки з крововиливом в м`які тканини, крововилив в м`які тканини на передній поверхні в нижній треті шиї праворуч, в лівому грудинно-ключичному зчленуванні, у правого кута нижньої щелепи, в лівій піднижньощелепній залозі; відкрита черепно-мозкова травма: відкритий багато уламковий перелом кісток зводу та основи черепу; субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні в лобних долях півкуль, на зовнішній поверхні в тім`яно-потиличній ділянці лівої півкулі, на зовнішній поверхні в тім`яно-потиличній ділянці правої півкулі з переходом на базальну поверхню потилично-скроневій ділянці правої півкулі; забої на зовнішній поверхні лобної долі лівої півкулі, в тім`яній долі правої півкулі, а також на базальній поверхні лобної долі правої півкулі і в скронево-потилочній області правої півкулі головного мозку; крововилив в м`які тканини тім`яно-потиличної області зліва, в потиличній області зліва, в лівій околодочній області; забійна рана в потиличній області зліва, крововиливи та садна на обличчі; крововилив в м`які тканини в проекції середньої третини тіла правої лопатки; ділянка осадження шкіри на лівій кісті. Два умовних центри перелому потиличної кістки, а саме: перелом потиличної кістки зліва і рана на його рівні, який утворився від дії тупого предмета, який має в структурі травмуючої частини ребро з довгою слідоутворюючою частиною не менш 48 мм; та перелом потиличної кістки зліва, який утворився від дії тупого предмета, вірогідно з переважаючою травмуючою поверхнею. Ушкодження у ОСОБА_11 , а саме: травма шиї, ускладнена розвитком небезпечного для життя стану механічної асфіксії, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; відкрита черепно-мозкова травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває; крововилив в м`яких тканинах в проекції середньої третини тіла правої лопатки, ділянка осадження шкіри на лівій кісті, як в сукупності так і окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають; усі ушкодження у ОСОБА_11 виникли за життя; рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анті-А і анті-Б ізосерологічної системи АВ0; смерть ОСОБА_11 настала приблизно о 05 год. 30 хв. 19.01.2017 року ±3-6 годин (Т.1, а.с. 160-174 та фото таблиця а.с.167-174);

-висновком комплексної судово-медичної експертизи №87/к від 23.03.2017 року відповідно до якого встановлено, що показання ОСОБА_9 дані ним в ході проведення слідчого експерименту 20.01.2017 року, можуть частково відповідати результатам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , в частині локалізації та механізму нанесення тілесних ушкоджень. Не виключається можливість, що перелом потиличної кістки зліва № 1 і рана в його проекції, яка утворилась від дії тупого предмета, що має в структурі травмуючої частини ребро з довжиною слідоутворюючої частини не менше 48 мм, могла утворитись від удару обухом сокири. Перелом потиличної кістки зліва №2, субарахноїдальні крововиливи на конвексітальних поверхнях лобових долей, на конвексітальній поверхні в тім`яно-потиличній ділянці лівої півкулі, на конвексітальній поверхні в тім`яно-потиличній ділянці правої півкулі з переходом на базальну поверхню потилично-скроневої ділянки правої півкулі; забій мозку у лобовій долі зліва, у тім`яній долі правої півкулі, а також на базальній поверхні лобової долі правої півкулі і в скронево-потиличній ділянці правої півкулі головного мозку, утворились за механізмом травми прискорення внаслідок падіння і ударом потиличної ділянкою зліва, що підтверджується переломом потиличної кістки зліва з крововиливом в м`яких тканинах та подальшим ушкодженням головного мозку, за інерційним механізмом. Крововилив у м`яких тканинах у проекції середньої третини тіла правої лопатки міг утворитись внаслідок падіння ОСОБА_11 . Странгуляційна борозна на передньо-бокових поверхнях шиї, закритий поперечний перелом лівого рогу під`язикової кістки з крововиливами в м`яких тканинах, крововилив в м`яких тканинах на передній поверхні нижньої третини шиї праворуч, у лівому грудинно-ключичному зчленуванні, у правого кута нижньої щелепи, в лівій підніжньощелеповій залозі. Дані ушкодження на шиї у ОСОБА_11 могли утворитись внаслідок здавлення шиї спереду назад тупим предметом, яким могла бути мотузка (Т.1, а.с. 175-186);

-висновком № 133 від 10.03.2017 року судово-медичної експертизи фрагментів черепа, клаптів шкіри від трупа ОСОБА_11 , 1979 р.н., та сокири відповідно до якого встановлено, що враховуючи конструкційні особливості наданої на експертизу сокири, а також характер рани на клапті шкіри з потиличної області та відповідного їй перелому № 1 на наданому на експертизу кістковому препараті черепа, що відобразили лише загально групові ознаки травмуючого предмету, не виключається можливість утворення виявлених ушкоджень від дії частини вказаної сокири. Враховуючи морфологічні особливості дослідженого перелому № 2 на наданому на експертизу кістковому препараті черепа, та обставини справи, не виключається утворення вищеописаного перелому № 2, як від дії пласких частин наданої сокири, так і внаслідок падіння на площину (Т.1, а.с. 187-194);

-висновком судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_9 № 328 від 30.01.2017 року, відповідно до якого встановлено, що рідка кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (Т.1, а.с. 218);

-висновком № 71 від 17.02.2017 року судово-медичної експертизи мотузки, відповідно до якого встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні мотузки знайдена кров людини, при встановленні групової належності знайденої крові, виявлений антиген Н ізосеологічної системи АВ0, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, як у потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається (Т.1, а.с. 196-198);

-висновком № 150 від 27.03.2017 року судово-медичної експертизи клаптів шкіри трупа ОСОБА_11 , 1979 р.н., та мотузки, відповідно до якого встановлено, що виявлений на клапті шкіри з області шиї від трупа ОСОБА_11 , 1979 р.н., смугастий синець утворився від дії тупого предмета, близького до довгастої форми. Враховуючи обставини випадку, не виключається можливість того, що даний синець може бути частиною странгуляційної борозни. Утворення виявленого на клапті шкіри смугастого синця від дії частини будь-якого з наданих для проведення експертизи фрагментів мотузки не виключається (Т.1 а.с.199-202);

-висновком № 342 від 22.02.2017 року судово-медичної експертизи фрагментів сухих стебел та семи змивів вилучених під час проведення огляду місця події, відповідно до якої встановлені наступні дані: зі змивів вилучених в ході огляду місця події (західна околиця с. Долинське) 19.01.2017 року (змиви І, ІІ, ІІІ, ІV, V, VI) знайдено кров людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в об`єкті № 1 (комиш), що не виключає походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається (Т.1, а.с. 204-207);

-висновком № 340 від 22.02.2017 року судово-медичної експертизи трьох змивів, вилучених під час огляду місця події (буд. АДРЕСА_1 ) 19.01.2017 року відповідно до якого встановлено, що в змиві ІІІ (дерев`яний настил саней) знайдена кров людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається. В змиві ІІ (зі стіни сараю) знайдена кров птиці. В змиві І (з підлоги сараю) знайдена кров видова належність якої не встановлена (Т.1, а.с. 209-211);

-висновком № 338 від 22.02.2017 року судово-медичної експертизи куртки, сорочки та спортивних брюк ОСОБА_11 , яким встановлено, що в слідах на речах ОСОБА_11 : куртці, сорочці, спортивних брюках знайдена кров людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається (Т.1, а.с. 213-217);

-висновком № 341 від 23.02.2017 року судово-медичної експертизи дублянки, кофти, джинсових брюк та пари чобіт ОСОБА_9 , відповідно до якого встановлено, що в сліді на джинсових брюках ОСОБА_9 знайдена кров людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається. На інших речах ОСОБА_9 наявність крові не встановлена (Т.1, а.с. 220-223);

-висновком № 337 від 23.02.2017 року судово-медичної експертизи кофти та брюк, які вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 знайдена кров людини та виявлений антиген А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютинінами анти-В ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н, у тому числі від самого ОСОБА_9 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Домішки крові потерпілого ОСОБА_11 не виключається. На інших слідах на кофті та брюках наявність крові не встановлена (Т.1, а.с. 225-227);

-постановою про визнання речовим доказом від 27.03.2017 року, відповідно до якої в якості речових доказів визнано полімерну мотузку з шиї трупа ОСОБА_11 , матеріал для можливого ДНК дослідження (Т.1, а.с. 228);

-постановою про визнання речовим доказом від 04.02.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано: джемпер напівсинтетичний сірого кольору, футболка сіра напівсинтетична помаранчевого кольору, брюки спортивні п/ш сірого кольору, кальсони п/ш чорного кольору, труси сірі х/б, 2 пари шкарпеток п/ш чорного кольору, правий калош с гумового матеріалу і шерстяною хутряною вставкою сірого кольору (Т.1, а.с. 229);

-постановою про визнання речовим доказом від 04.02.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано: зразок соломи, зразок мотузки, чоловічий чобіт чорного кольору (Т.1, а.с. 231);

-постановою про визнання речовим доказом від 02.02.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано сани саморобні (Т.1, а.с. 233);

-постановою про визнання речовим доказом від 24.03.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано: мікрооб`єкти з кистей та пальців рук трупа ОСОБА_11 , фрагменти соломи, зразки папілярних узорів пальців рук трупа ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 235);

-постановою про визнання речовим доказом від 24.03.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано: металева сокира із господарської будівлі, матеріал для можливого ДНК дослідження (Т.1, а.с. 236);

-постановою про визнання речовим доказом від 24.03.2017 року відповідно до якої в якості речових доказів визнано: фрагмент стебел очерету з РБК №2, змив РБК на марлевий тампон № 3, змив РБК на марлевий тампон № 4, змив РБК на марлевий тампон № 5, змив РБК на марлевий тампон № 6, змив РБК на марлевий тампон № 7, змив РБК на марлевий тампон № 8, змив РБК на марлевий тампон № 9 вилучені в ході огляду місця події 19.01.2017 року на ділянці місцевості, розташованій на західній околиці с. Долинське Запорізького району Запорізької області; брюки чорного кольору із комірного приміщення; кофта з кімнати № 2, зливна трубка з раковини у кухні (кімната № 1), змив РБК на марлевий тампон та контроль до нього з відра із рожевою рідиною у комірному приміщенні, змив РБК на марлевий тампон та контроль до нього з відра із рожевою рідиною під металевою раковину, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з підлоги сараю, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього зі стіни в сараї, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з дерев`яного настилу саней, сокира з дерев`яним руків`ям, вилучені в ході обшуку 19.01.2017 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , в буд. АДРЕСА_1 ; куртку поліестерову зеленого кольору зі слідами РБК, сорочка х/б в горизонтальні та вертикальні смуги, зелених і червоних кольорів, брюки спортивні п/ш чорного кольору, вилучені в ході проведення огляду трупа ОСОБА_11 від 20.01.2017 року в приміщенні ЗОБ СМЕ; дублянку чорного кольору, брюки джинсові синього кольору, олімпійка чорного кольору, пара гумових чобіт, вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_9 19.01.2017 року; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_11 , змиви з рук ОСОБА_9 , змиви з рук ОСОБА_11 , зразки волосся ОСОБА_11 , відібрані в ході досудового розслідування, які упаковані в 9 картонних коробок, 4 паперових конверти, 2 полімерних пакети з пояснювальними написами (Т.1, а.с. 238-241);

-висновком судово-психологічної експертизи ОСОБА_9 № 134 від 01.03.2017 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_9 , 1980 р.н., розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє в цей час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а за матеріалами справи, знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. У момент скоєння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_9 не перебував у будь-якому особливому емоційному стані, який би здійснював суттєвий вплив на його поведінку. Дії ОСОБА_9 не були викликані фізіологічним афектом чи іншим особливим емоційним станом: стресом, фрустрацією, образою, гнівом, ревнощами тощо. З урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості ОСОБА_9 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними (Т.1, а.с. 243-250).

Усі досліджені в судовому засіданні докази є належними, допустимими, достовірними, а всі вони в своїй сукупності є достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого правопорушення.

Проаналізувавши докази в своїй сукупності, зіставивши їх з показами обвинуваченого суд прийшов до висновку, що версія обвинуваченого є неспроможною, а його покази в частині того, що смерть ОСОБА_11 є наслідком дій третьої особи, не встановленої в ході досудового розслідування, є способом захисту від звинувачення та намаганням перекласти провину за вчинене правопорушення і як наслідок уникнути покарання.

Так, надаючи вільні пояснення ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_11 задушив мотузкою його приятель ОСОБА_13 , на прізвисько ОСОБА_14 , однак під час судового розгляду, зокрема в ході допиту свідків, ні ОСОБА_9 ні його захисник не ставили жодних запитань щодо особи ОСОБА_13 , та навпаки на пряме запитання суду щодо інформації, яка може ідентифікувати особу ОСОБА_13 , обвинувачений категорично відмовився надавати будь-які пояснення. Так само про вказану особу ОСОБА_9 не зазначав в ході слідчого експерименту, під час якого він розповів про механізм та обставини вбивства ОСОБА_11 . Крім того, не зазначав ОСОБА_9 про те, що саме ОСОБА_13 вбив ОСОБА_11 і в ході проведення судово-психологічної експертизи, під час якої обвинувачений надав пояснення про обставини спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень (Т. 1 а.с. 246).

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 надаючи пояснення в суді вказав, що ОСОБА_13 зайшов до сараю самостійно, ОСОБА_9 при його діях присутнім не був, але при цьому при проведені слідчого експерименту ОСОБА_9 чітко без сумнівів показав механізм удушення ОСОБА_11 . Від пояснень звідки йому відомий механізм скоєння вбивства в тому випадку, коли не ОСОБА_9 його вчинив, та не був присутній при вчиненні, обвинувачений відмовився. З наданих пояснень під час проведення судово-психологічної експертизи вбачається, що ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 сокирою по голові не навмисно, а випадково. Від вказаної версії в суді сторона захисту відмовилась.

Щодо заяви адвоката та обвинуваченого, що вбивство скоїла третя особа, судова колегія, проаналізувавши всі докази по справі, вважає, що вона спростовується встановленими по справі фактами: ОСОБА_9 заявляв, що ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 скоїв удушення ОСОБА_11 близько 14-00 год. 18.01.2017 року, оскільки після цього ОСОБА_9 на маршрутці поїхав до м.Запоріжжя. Графік маршрутних таксі суду розповідав сам ОСОБА_9 та його дружина. Але згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , 1979 р.н., № 313 від 20.02.2017 року смерть ОСОБА_11 настала приблизно о 05 год. 30 хв. 19.01.2017 року ±3-6 годин. Результати проведеного експертного дослідження не викликали сумнівів ні у кого з учасників розгляду провадження.

Одночасно слід зазначити, що обвинувачений та його захисник не заявляли жодних клопотань щодо допиту свідків, витребування або долучення доказів, які могли бути використані для підтвердження позиції захисту. У кримінальному процесі принцип змагальності трактують як таку побудову процесу, за якої зацікавлені сторони, сторони обвинувачення та захисту мають рівні можливості для відшукування істини та відстоювання власної позиції або оспорювання тверджень іншої сторони.
Судова колегія не може погодитися з думкою адвоката обвинуваченого, що досудовим слідством не встановлені всі обставини скоєння правопорушення, обвинувачений підлягає виправданню, а кримінальне провадження повинно бути закритим, оскільки провина ОСОБА_9 не доведена поза розумним сумнівом. Виходячи з наступного, врезультаті проведених судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_11 було встановлено, що на потилиці загиблого наявні дві рани, які утворились в результаті неодноразових (не менш трьох) ударних травматичних впливів тупим твердим предметом (предметами): в тім`яно-потиличну ділянку зліва, в потиличну область зліва та в ліву околодочну ділянку (Т.1, а.с. 165, п. 5), що вказує на неправдивість пояснень ОСОБА_9 на досудовому слідстві та в суді, оскільки він зазначив, лише про один удар ОСОБА_11 по голові. Також ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_11 впав та захрипів, а коли ОСОБА_9 вирішив перевірити його стан, то взяв мотузку та став над ОСОБА_11 , завів мотузку під голову та став тягнути обома руками на себе, піднімаючи голову, тобто ОСОБА_11 лежав обличчям до землі. ОСОБА_9 також вказав, що не хотів бачити його очей. Такі подробиці міг знати тільки той, хто скоїв правопорушення. Виниклі в ході досудового слідства розбіжності, що призвели до проведення комплексної експертизи, усунуті в результаті досконалого вивчення колегією суддів матеріалів експертних досліджень та аналізу показів обвинуваченого в суді та на слідчому експерименті.

Що стосується показів свідка ОСОБА_20 , що її чоловік не міг вчинити вказаний злочин, то суд ставиться до них критично, оскільки провина ОСОБА_9 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерела права.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Судова колегія кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.115 ч.1 КК України, вбивство - тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_9 колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має неповнолітню доньку та малолітнього сина, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується умовно-позитивно, провину у вчиненому злочині не визнав. Також колегія суддів враховує відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання, а також відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Що стосується зазначеної в обвинувальному акті обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то колегія суддів вважає за необхідне виключити вказану обставину, оскільки висновок про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким встановлено перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, складено 19.01.2017 року о 17-10 год., тобто через добу після вчинення ОСОБА_9 інкримінованого злочину. Крім того, у висновку відсутні дані про кількість етанолу в крові обвинуваченого. Також слід зазначити, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 18.01.2017 року не підтверджується жодним з допитаних свідків, а органом досудового розслідування не спростовані доводи обвинуваченого про вживання ним алкоголю безпосередньо перед затриманням 19.01.2017 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас суд зауважує, що призначення покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України при зарахуванні обвинуваченому в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, суд виходить з того, що у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування обвинуваченому покарання період його попереднього ув`язнення, а саме з 19.01.2017 року по день 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судова колегія вважає за необхідне залишити без змін тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, відповідно якого потерпіла просить стягнути з обвинуваченого на свою користь суму матеріальної шкоди в розмірі 35 000 грн., яка складається з наступного: послуги по похованню 10 500 грн., витрати за місце поховання на кладовищі 3500 грн., витрати на поминки 6000 грн., витрати по догляду за могилою 15 000 грн. Крім того вважає, що діями обвинуваченого їй спричинено моральну шкоду, яка пов`язана з душевними та фізичними стражданнями, які вплинули на стан фізичного та психічного здоров`я потерпілої, яку вона оцінює у 85 000 грн.

Дослідивши вказаний позов суд приходить до висновку, що він підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, судом встановлено, що потерпіла взагалі не надала жодного доказу в обґрунтування понесених нею матеріальних збитків пов`язаних з похованням сина.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування ОСОБА_7 моральної шкоди суд, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а також п. 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995. враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_9 , враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_7 як матері, яка втратила свого сина, був порушений нормальний стан її життя, потерпіла вимушена прикладати постійні зусилля для збереження погіршеного стану здоров`я, який склався у неї внаслідок злочинних дій обвинуваченого, а також для відновлення його попереднього стану. При цьому суд бере до уваги вік, стан здоров`я, соціальний статус обвинуваченого ОСОБА_9 , який не визнав заявлений цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, керуючись принципом розумності і достатності, і вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, у розмірі 85 000 гривень, що є достатнім і справедливим.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ромашов проти України «по заяві від 27.07.2004 року № 67534/01 ( пункт 52 ) встановлено, що суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. За ст. 41 Конвенції розмір сатисфакції має бути справедливим. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка має бути стягнута з обвинуваченого на користь позивача буде справедливою сатисфакцією за дії та наслідки, які були їм заподіяні внаслідок вказаного злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті документально не підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз) суд не вирішує питання про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370, 374, 395 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.01.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Зарахувати в строк відбування покарання строк знаходження в слідчому ізоляторі з 19.01.2017 року до 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по справі:

-DVD-R диск із відеозаписом ходу проведення огляду місця події від 19.01.2017 року, DVD-R диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту від 20.01.2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу зберігання;

-полімерну мотузку з шиї трупа ОСОБА_11 , матеріал для можливого ДНК дослідження, зразок соломи, зразок мотузки, чоловічий чобіт чорного кольору, мікрооб`єкти з кистей та пальців рук трупу ОСОБА_11 , фрагменти соломи, зразки папілярних узорів пальців рук трупу ОСОБА_11 , матеріал для можливого ДНК дослідження, фрагмент стебел очерету з РБК №2, змив РБК на марлевий тампон № 3, змив РБК на марлевий тампон № 4, змив РБК на марлевий тампон № 5, змив РБК на марлевий тампон № 6, змив РБК на марлевий тампон № 7, змив РБК на марлевий тампон № 8, змив РБК на марлевий тампон № 9 вилучені в ході огляду місця події 19.01.2017 року на ділянці місцевості, розташованій на західній околиці с. Долинське Запорізького району Запорізької області, змив РБК на марлевий тампон та контроль до нього з відра із рожевою рідиною у комірному приміщенні, змив РБК на марлевий тампон та контроль до нього з відра із рожевою рідиною під металевою раковину, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з підлоги сараю, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього зі стіни в сараї, змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з дерев`яного настилу саней знищити;

-брюки чорного кольору із комірного приміщення, кофта з кімнати № 2, вилучені в ході обшуку 19.01.2017 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , в буд. АДРЕСА_1 повернути за належністю ОСОБА_9 ;

-куртку поліестерову зеленого кольору зі слідами РБК, сорочка х/б в горизонтальні та вертикальні смуги, зелених і червоних кольорів, брюки спортивні п/ш чорного кольору, вилучені в ході проведення огляду трупа ОСОБА_11 від 20.01.2017 року в приміщенні ЗОБ СМЕ знищити;

-дублянку чорного кольору, брюки джинсові синього кольору, олімпійка чорного кольору, пара гумових чобіт, вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_9 19.01.2017 року повернути за належністю ОСОБА_9 ;

-зрізи нігтьових пластин ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_11 , змиви з рук ОСОБА_9 , змиви з рук ОСОБА_11 , зразки волосся ОСОБА_11 знищити;

-джемпер напівсинтетичний сірого кольору, футболка сіра напівсинтетична помаранчевого кольору, брюки спортивні п/ш сірого кольору, кальсони п/ш чорного кольору, труси сірі х/б, 2 пари шкарпеток п/ш чорного кольору, правий калош с гумового матеріалу і шерстяною хутряною вставкою сірого кольору знищити;

-сани саморобні, металева сокира, сокира з дерев`яним руків`ям, зливна трубка з раковини у кухні знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3