Справа № 378/364/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/772/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 12.09.2018
ВИРОК
Іменем України

12 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000008 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тараща, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого Таращанським районним судом Київської області: 25 квітня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 1 рік; 06 березня 2014 року за ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 26 березня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 12 серпня 2014 року звільненого від відбування покарання на підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»; Таращанським районним судои Київської області 05 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт; 26 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці; 13 травня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, 2015 року народження, призовника, раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Застосовано до нього умови ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 10 грудня 2017 року близько 13 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Гагаріна в с. Потоки Таращанського району Київської області, виявивши на узбіччі проїжджої частини вулиці біля господарства по АДРЕСА_5 металеву трубу, що належить ОСОБА_11 , вирішили її викрасти, вступивши у злочинну змову. Цього ж дня, близько 16 години, з метою реалізації свого злочинного задуму на вчинення крадіжки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та інших осіб, прибули до території вищевказаного господарства, де шляхом вільного доступу таємно викрали, ОСОБА_7 повторно таємно викрав, металеву трубу масою 730 кг вартістю 3 650 грн., викопавши її та перекотивши до подвір`я домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_10 на АДРЕСА_4 . 11.12.2017 приблизно о 16 годині викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перевезли на автомобілі, модель та номерний знак, а також власник якого у ході досудового розслідування не встановлені, до пункту прийому металобрухту СТ «Укрресурс» за адресою: вул. Промислова, 3, м. Тараща Київської області, та в подальшому реалізували завідуючій переробної ділянки ОСОБА_12 , необізнаній з їх злочинними діями, за кошти в сумі 3 650 грн. Отримані гроші ОСОБА_7 та ОСОБА_10 витратили на власні потреби.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 25 січня 2018 року ринкова вартість брухту чорних металів масою 730 кг станом на 10 грудня 2017 року становить 3 650 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Ставищенського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; в решті вирок суду залишити без змін. Вимоги обгрунтовує тим, що не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок Ставищенського районного суду в частині призначеного обвинуваченому покарання незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_7 , всупереч вимогам законодавства, судом першої інстанції було призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України без урахування належним чином суспільної небезпеки та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, залишено поза увагою ту обставину, що обвинувачений раніше шість разів судимий за злочини проти власності, у тому числі із звільненням від відбування покарання з випробуванням. На думку прокурора, ОСОБА_7 під час відбування покарання за раніше вчинені злочини належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин проти власності та щире каяття у нього відсутнє.

Вирок щодо ОСОБА_10 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, постановивши новий вирок; обвинуваченого ОСОБА_7 , який в дебатах та останньому слові просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; вивчивши матеріали провадження, дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.2 ст.185 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частиною 1 статті 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Засади призначення покарання визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, а в частині 2 цієї статті зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку; це ж стосується, відповідно до абз. 2 п. 9 вищевказаної Постанови, застосування ст. 75 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вказаних вимог закону у повному обсязі не дотримався і необґрунтовано призначив покарання із застосуванням ст. 75 КК України, що на думку колегії суддів є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він раніше неодноразово судимий: Таращанським районним судом Київської області: 25 квітня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 1 рік; 06 березня 2014 року за ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 26 березня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 05 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт; 26 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці; 13 травня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік / а.п. 108-109/; за місцем проживання характеризується задовільно; згідно даних досудової доповіді органу пробації, проживає в цивільному шлюбі, постійної роботи не має, проживає за рахунок тимчасових заробітків /а.п. 63-67/; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває /а.п. 113-114/.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання суд не надав належної оцінки обставині неодноразового притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності, неналежним чином врахував ступінь суспільної небезпеки дій обвинуваченого та ту обставину, що він неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак продовжував свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що належних для себе висновків він не зробив.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задовільної характеристики обвинуваченого з місця проживання, оскільки, як убачається із довідки-характеристики, виданої Лісовицькою сільською радою Таращанського району Київської області, ОСОБА_7 на даний час ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, схильний до різного роду правопорушень /а.п.110/.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, стали підставою для призначення ОСОБА_7 майже мінімального покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 185 КК України.

Враховуючи наведене, доводи прокурора про необґрунтоване застосування до обвинуваченого ст.75 КК України є слушними, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання в зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

Керуючись статтями 404, 405, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині свій вирок, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4