18.09.2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 про арешт майна, -

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна за адресами:

- АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101);
- АДРЕСА_2 (реєстраційний №101).

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилається на наступне.

Слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0004274 від 06.07.2018 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2018 ОСОБА_3 надала державному реєстратору КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 завідомо підроблену виписку з рішення №667 від 11.07.1990 Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих, на підставі якої останнім за нею зареєстроване право власності на житловий будинок загальною площею 218,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 . Надалі 15.05.2018 здійснено поділ вказаного об`єкту нерухомості, в результаті чого утворились обєкти нерухомості яким надано наступні адресу кв. АДРЕСА_4 площею 205,1 кв.м. та кв. АДРЕСА_5 . Надалі згідно договорів дарування №799 та 802 від 23.05.2018 ОСОБА_3 здійснила відчуження даних об`єктів ОСОБА_5 .

Згідно інформації департаменту архівної справи та діловодства ОМР, рішення №667 від 11.07.1990 Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих взагалі не існує.

Згідно інформації департаменту архівної справи та діловодства ОМР, рішення №641 від 08.08.1990 Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих не існує.

В подальшому встановлено та допитано свідка ОСОБА_6 яка пояснила що в мережі Інтернет на сайті ОЛХ нею було знайдено об`яву щодо продажу ділянки під забудову за адресою м. Одеса, вул. Мала Арнаутська кут Канатної, за ціною 110 000 доларів США.Після вона зустрілась з продавцями серед яких були ріелтори на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_6 , там їх зустрів чоловік на ім`я ОСОБА_9 , в процесі бесіди свідку було показано земельну ділянку всередині двору та пояснено що на вказаній ділянці нібито були будівлі, яким присвоєні адреси кв АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , при цьому продавці показали документи на квартири, та сказали що на цьому місці можна спокійно будувати будинок, однак на запитання свідка щодо наявності правоустановчих документів на землю відповіли що такі документи відсутні наявні тільки документи нібито на будівлі, яких фактично не існує. Крім того на зустрічі вказані особи пропонували купити нежитлову приміщення сарай за адресою АДРЕСА_4 за ціною 25 000 доларів США. Надалі заявником було встановлено що речове право на вищезазначене майно зареєстроване на підставі витягів із рішень виконавчого комітету ОМР ще 1990 року, та як їй здалось це не є підставою для реєстрації нерухомого майна, це її занепокоїло та свідок вирішила розпитати сусідів щодо вказаної земельної ділянки, вони пояснили що дійсно вже деякий час ходять незнайомі сусідам люди та водять клієнтів пропонуючи до продажу вказану ділянку, однак на ній ніколи ніяких квартир не існувало, також сусіди надали номер телефону контактної особи яка, як їм відомо здійснює продаж даної земельної ділянки це жінка на ім`я ОСОБА_10 та надала номер телефону. Надалі при зустрічах також був присутній чоловік на імя ОСОБА_11 , який казав що на справді він є власником а за документами оформлено все на ОСОБА_12 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 , на яку було незаконно оформлене право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 за завідомо неправдивим рішенням Виконавчого комітету ОМР, пояснила що деякий час тому ОСОБА_13 під приводом допомоги їй в оформленні документів на ї власний будинок заволоділа її особистими документами тому числі оригіналом паспорту, та в подальшому приблизно в кінці травня 2018 року за вказівкою ОСОБА_13 вона приїхала до нотаріуса ОСОБА_14 та підписала надані їй документи, як розуміла ОСОБА_3 це були документи пов`язані з приватизацією її будинку за адресою АДРЕСА_8 , однак насправді це був договір дарування об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_12 . ОСОБА_3 підтвердила що ніколи ніяких прав на вищезазначений об`єкт нерухомості не мала.

Так досудовим розслідуванням встановлено що групою вищезазначених осіб здійснюються дії направлені на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілих шляхом продажу права на майно, яке отримано шахрайським шляхом, надавши завідомо підроблені документи.

Ураховуючи викладене вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом кримінально протиправних дій, право власності на які набуто кримінально протиправним шляхом, тому є доказом вчинення злочину та відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, про що складено відповідну постанову про визнання речовими доказами, про що прокурором прийнято відповідну постанову.
Тому прокурор просить накласти арешт на вилучене майно.

Згідно з письмовою заявою прокурора, просить здійснити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не викликався з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на приписи частини першої статті 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Встановлено, що слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0004274 від 06.07.2018 року.

На даний час виконуються першочергові слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин кримінального правопорушення та виконання завдань, передбачених ст.2 КПК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що існує сукупність підстав вважати, що об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 (відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_12 ) та АДРЕСА_2 (відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_12 ) є предметом кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є збереження вказаного нерухомого майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, та запобігання можливості його відчуження до з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна за адресами:

- АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101);
- АДРЕСА_2 (реєстраційний №101),

встановивши заборону на відчуження вказаного майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0004274.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: