АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу із змінами та доповненнями прокурора у кримінальному провадженні №0000054 від 09.02.2017 року ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 липня 2018 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 189 та повідомлено про нову підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь інкримінованих ОСОБА_7 , а такожвраховуючи складність кримінального провадження та обсяг матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку, що для виконання вимог ст.ст. 290, 291, 283 КПК України, об`єктивно потрібен достатній час, яким буде строк до 60 днів на який суд вправі продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

При цьому, слідчий суддя взяв до уваги те,що обсяг повідомленої підозри ОСОБА_7 на даний час значно зменшився, вірогідність настання ризиків, що визнані судом доведеними значно зменшилась, тому раніше визначена застава у розмірі, що значно перевищує розмір визначений у ч.5 ст.182 КПК України є явно надмірною,у зв`язку із чим слідчий суддя визначив підозрюваному заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу в частині визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, визначивши підозрюваного 550 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушень закону в частині визначення розміру застави. Зазначає, що визначений судом розмір застави не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і достатньою мірою унеможливить виконання завдань кримінального провадження. Також прокурор зазначає, що судом безпідставно не покладено на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю, передбачений п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді місцевого суду та матеріалів судового провадження, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000054, внесеного до ЄРДР від 09.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359; ч. 2 ст. 289; ч. 3 ст. 289; ч.2 ст. 189; ч. 3 ст. 189; ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 289; ст. 290; ч. 3 ст. 365 КК України.

21.09.2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359; ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 189 КК України.

16.04.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст.189; ч. 1 ст. 263 КК України.

17.04.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 21.05.2018 року.
Постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 17.05.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 продовжено до 10 (десяти) місяців, тобто до 21.07.2018 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо орган досудового розслідування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні. кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286; ч.2 ст.189; ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, а саме ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, оцінюватись його у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, також мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні, тоді як в матеріалах справи наявні дані про те, що ОСОБА_7 переховувався від слідства, перебував у розшуку.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , доведеність органом досудового розслідування ризиків, що продовжують існуватита інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються в апеляційній скарзі прокурор.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, а також ризики, що зменшилися з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов висновку, що розмір застави, визначений у попередніх ухвалах суду, є занадто непомірним для підозрюваного,у зв`язку із чим слід визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178, 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_10 вирішить не зникати через побоювання втрати заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним чи напроти недостатнім для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Твердження прокурора про що визначений судом розмір застави не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і достатньою мірою унеможливить виконання завдань кримінального провадження, слід визнати непереконливими, з урахуванням відсутності даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного в минулому та на даний час.

Доводи прокурора про те що слідчим суддею безпідставно не покладено на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю, передбачений п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, колегія суддів не бере до уваги, оскільки протилежне доведено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 липня 2018 року включноз можливістю внесення застави в розмірі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/2986/2018 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1