Справа № 346/1926/18
Провадження № 1-в/346/117/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія № 41» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засудженого ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, раніше не судимого; засудженого 07 вересня 2009 року Апеляційним судом Одеської області за ст.ст. 115, 2 п. 6,9, 187 ч.4, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів Судової палати по КС Верховного Суду України від 22 грудня 2009 року вважається засудженим за ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 70 КК україни до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. У відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення один рік шість місяців три дні.

Початок строку: 19.06.2008 р.

Кінець строку: 16.12.2021 р.

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 та спостережна комісія при Коломийській районній державній адміністрації характеризують засудженого ОСОБА_5 позитивно, як такого, що до роботи відноситься добросовісно, має одне заохочення, стягнення не накладались, з засудженими не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий і тактовний, зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та побачень, вину в скоєному визнає повністю, а тому вважають, що подальше перевиховання його можливе без ізоляції від суспільства і просять звільнити від невідбутої частини покарання умовно-достроково.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, який підтримав подання, думку прокурора, який заперечив проти звільнення та пояснення засудженого, який просить звільнити його, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений відбув визначену частину покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Порядок вирішення клопотань про дострокове звільнення засуджених від відбування покарання визначений ст. 154 КВК України і він делегований законодавцем установі виконання покарань.

Згідно з положеннями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні даних питань судам слід брати до уваги поведінку засудженого протягом всього періоду відбування засудженим покарання.

У відповідності до п. 17 цієї постанови оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений з 03 березня 2010 року відбуває покарання у Коломийській виправній колонії № 41 згідно вироку апеляційного суду Одеської областівід 07 вересня 2009 року, за ст.ст. 115 ч. 2 п.6, 187 ч. 4, 70 КК України у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів Судової палати по КС Верховного Суду України від 22 грудня 2009 року вважається засудженим за ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 70 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна і з врахуванням початку та закінчення строку відбуття покарання, відбув визначений ст. 81 КК України строк, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення»; реалізував програму «Професія» здобув професію електор зварювальник.

В той же час у даному документі відображено, що ОСОБА_6 з 13 квітня 2011 року по 04 квітня 2012 року та з 12 жовтня 2016 року по 18 жовтня 2017 року перебував на профілактичному обліку, як злісний порушник установленого порядку відбування покарання і в зв`язку з цим 05 січня 2017 року адміністрацією колонії йому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання накладено чотири дисциплінарних стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку.

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці протягом всього періоду відбування покарання, не довів своє виправлення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд засудженим протягом семи діб з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1