н/п 1-кп/490/409/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , провівши судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000966, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця Миколаївської області Доманівського району с. Володимирівка, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.02.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України;

- 24.03.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України;

- 12.06.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України;

- 04.12.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.07.2007року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України;

- 24.01.2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України;

- 06.03.2008 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України;

- 17.08.2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України;

- 04.12.2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ; сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
11.03.2018 близько 00:25 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 рухаючись по вулиці Потьомкінській перехресті вул. 3 Слобідська в м. Миколаєві побачили раніше не знайому їм ОСОБА_6 , яка прямувала по вулиці, розмовляючи по мобільному телефону та тримаючи в руках жіночу сумку. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раптово виник спільний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, повторно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, почали переслідувати ОСОБА_6 . Наздогнавши потерпілу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 схопив її ззаду рукою за обличчя, закриваючи їй рот, для того щоби потерпіла не кричала та почав утримувати її. ОСОБА_4 в свою чергу підбіг до ОСОБА_6 та намагався заламати їй руки, щоби подолати її опір та викрасти майно, при цьому вибив з рук потерпілої мобільний телефон, який випав на землю. В ході боротьби ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_3 повалили потерпілу на землю. Коли потерпіла ОСОБА_6 знаходилась на землі, утримуючи свою сумку, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нанесли їй декілька ударів по спині, від чого ОСОБА_6 злякалася та віддала жіночу сумочку вартістю 200 гривень, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 958 гривень та паспорт потерпілої. Також, ОСОБА_3 підібрав із землі мобільним телефон марки «Lenovo Vibe» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 2200 гривень, який перед цим, у ході боротьби, ОСОБА_4 вибив з рук потерпілої ОСОБА_6 .
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із місця події зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму у розмірі 3 358 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав частково та повідомив, що фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_6 вони не застосовували. Показав суду, що він разом з ОСОБА_4 хотіли піти прогулятися. Все виникло раптово, вони побачили дівчину, він її схопив, а ОСОБА_4 тримав. Він забрав сумку, підібрав телефон, який випав у потерпілої та після нападу вони побігли у двір. Перевіривши, що є в сумці, забрали все, що там було та викинули її в люк. Після нападу вирішили піти додому, а по дорозі їх зупинили працівники патрульної поліції та попросили показати, що знаходиться у них в кишенях. У нього в кишені також був і телефон потерпілої, та коли її привезли вона його впізнала. Ініціатором вчинити злочин був він. При цьому удари потерпілій він не наносив. Викрадені речі у потерпілої, а саме гроші та телефон також були у нього, а сумку вони викинули. Він показав патрульним місце, де викинули сумку, та сумка була знайдена. Викрадених речей у ОСОБА_4 при собі не було.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав частково та повідомив, що фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_6 вони не застосовували. Показав суду, що 11.03.2018 року приблизно о 00:00 год. ночі, вони з ОСОБА_3 побачили дівчину та у них раптово виник умисел заволодіти її майном. Вони підійшли до неї та він схопив її за плечі, вона чинила супротив та вони разом з нею впали на землю. Удари їй він не наносив. Дівчина намагалась вирватись, а коли вона віддала йому сумку, то він її відпустив. Після чого вони разом з ОСОБА_3 пішли у провулок, перейшли через пр. Центральний у двори, де забрали гроші із сумки, викинули сумку у люк та пішли у сторону свого будинку. По вул. В. Морська зупинився автомобіль патрульних поліцейських та співробітники поліції попросили надати паспорт та показати, що знаходиться в кишенях. З кишень він дістав свій телефон та претензій до нього не було, оскільки викрадених речей у нього не було. Після чого перевірили ОСОБА_3 та виявили у нього телефон потерпілої. Коли привезли потерпілу, ОСОБА_4 почув як та казала, що не впізнає обвинувачених, але впізнала свій телефон. Грошима, які знайшли у ОСОБА_3 вони не встигли розпорядитись.

Незважаючи на позицію обвинувачених, їх вина у вчиненні злочину, за викладених вище обставин підтверджується доказами, дослідженими у ході судового розгляду. Так, потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що вона працює касиром у нічному клубі та 11.03.2018 року приблизно о 01:00 год. поверталась додому з роботи. По дорозі додому розмовляла по телефону, але раптом на неї напали ззаду. Першим на неї напав ОСОБА_4 та повалив її на землю, вона впала на коліна, сумка опинилась під нею, а телефон вилетів з рук та впав на землю. Потерпіла запам`ятала нападника, оскільки після його нападу вона потягнула останнього за куртку, для того, щоб розгледіти обличчя. Їй зажали руки та наносили удари в спину, руками та ногами, казали щоб мовчала та віддала речі, інакше буде гірше, але вона почала кричати. Сумку нападники намагались вирвати у неї з рук, але вона її сама віддала, оскільки вирішила, що в неї не було іншого вибору. При цьому вона бачила обличчя лише одного нападника - ОСОБА_4 , іншого вона не розгледіла.
Після того, як вони забрали сумку та телефон і зникли, вона побігла до клубу "Шторм", де їй допомогли зателефонувати у поліцію. Разом з поліцейськими вона їздила по місту та шукала нападників, а коли їх знайшли у них були її гроші та телефон, сумку вони викинули. Сумку, паспорт, грошові кошти та телефон їй повернули. Матеріальних претензій вона не має, оскільки їй повернули її речі. Також зауважила, що дії обвинувачених були узгоджені, оскільки вони одночасно напали на неї. Обрання міри покарання залишила на розсуд суду.
Про вчинений на неї напад потерпіла повідомила правоохоронні органи, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.03.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 просила вжити заходи щодо двох раніше невідомих їй чоловіків, які 11.03.2018 року близько 00:25 год., знаходячись в районі перехрестя вул. Потьомкінська та вул. 1 Слобідська із застосуванням насильства, що не є небезпечним, викрали у неї сумку в якій знаходився гаманець з грошима в сумі приблизно 1000 грн. та телефон марки «Lenovo Vibe».

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що в ході патрулювання їх екіпаж отримав орієнтирування за грабежем і вони поїхали на відпрацювання. В ході патрулювання вони зупинили двох чоловіків, які підійшли за ознаками, вказаними в орієнтировці. Під час їх огляду поліцейськими було помічено, що у чоловіків були наявні телефон та грошові кошти, які впізнала потерпіла. А також потерпіла впізнала ОСОБА_4 , як особу, що напала на неї.
У подальшому потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , як особу, що вчинила на неї напад, так, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2018 року, потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фото №4 ОСОБА_4 як одну із 2 осіб, які напали на неї 11.03.2018 року та відкрито викрали її майно.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фото №2 ОСОБА_3 як особу, яка напала на неї разом із ОСОБА_4 11.03.2018 року та відкрито викрали її майно, суд не може визнати належним та допустимим доказом, оскільки у судовому засіданні потерпіла чітко заявила про те, що може впізнати лише одного із двох нападників, а саме вона впізнає ОСОБА_4 , так як лише його обличчя вона бачила. Обличчя іншого нападника вона не бачила.
Свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 , як особу, що за показами потерпілої ОСОБА_6 вчинила на неї напад, так, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2018 року, свідок впізнав на фото №2 ОСОБА_4 як одну із 2 осіб, які зі слів потерпілої ОСОБА_6 напали на неї 11.03.2018 року та відкрито викрали її майно.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.03.2018 року ділянки місцевості між будинками АДРЕСА_2 , де розташований каналізаційний отвір, зі слів ОСОБА_10 , вони разом із ОСОБА_3 після викрадення сумки та мобільного телефону у невідомої жінки, та коли зникли з місця події викинули сумку у каналізаційний отвір. У каналізаційному отворі була вилучена сумка, в якій знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_6 . Вказане підтверджується і фототаблицею до протоколу огляду місця події.
Згідно висновку експерта №332 від 14.03.2018 року у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця в області спини, саден правого та лівого колінних суглобів, правої щоки. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж чотирьох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля 3- х діб до часу огляду. По ступеню тяжкості вони відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

Вилучені у обвинувачених мобільний телефон та грошові кошти, а також сумка, вилучена із каналізаційного люка були оглянуті, що підтверджується протоколом огляду предметів від 11.03.2018 року, а саме мобільного телефону марки «Lenovo Vibe», жіночої сумки чорного кольору, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , грошових коштів у сумі 797 грн.

Таким чином, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_6 щодо нападу на неї, в тому числі і щодо нанесення їй обвинуваченими тілесних ушкоджень, суд вважає ці показання достовірними. У суду відсутні жодні підстави сумніватися в достовірності вказаних показань потерпілої, оскільки її показання є чіткими, логічними і узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а саме висновком судово-медичної експертизи, згідно якої у потерпілої виявленні тілесні ушкодження. в тому числі і на спині, показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події - каналізаційного люку, який був вказаний обвинуваченими, та у якому було знайдено жіночу сумку із паспортом, що належать потерпілій, протоколом впізнання.
Крім того, суд враховує те, що потерпіла повідомлена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, та не встановлено будь-яких підстав для обмови нею раніше не знайомих їй осіб.
У той же час вищевказані показання потерпілої спростовують доводи обвинувачених щодо того, що вони не наносили потерпілій тілесних ушкоджень.
Зазначенні доводи обвинувачених суд розцінює як бажанням зменшити кримінальну відповідальність за вчинений злочин.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
Також вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, він є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, має певне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та пом`якшують покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, він є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, має певне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з 23.07.2007 року з діагнозом:РПП внаслідок вживання розчинників (клей "момент"), алкоголю зі шкідливими наслідками, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та що пом`якшують покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази: жіноча сумка, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Lenovo Vibe», грошові кошти у сумі 797 грн. номіналом по 200 грн. - 1 од., 100 грн. - 4 од., 20 грн. - 5 од., 10 грн. - 6 од., 54 грн. - 2 од., 2 грн. - 1 од., 1 грн. - 15 од., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у володінні потерпілої.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний зхахід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироку законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку у виконання.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2018 року по 17.09.2018 року включно.
Зарахувати ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2018 року по 17.09.2018 року включно.
Речові докази: жіноча сумка, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Lenovo Vibe», грошові кошти у сумі 797 грн. номіналом по 200 грн. - 1 од., 100 грн. - 4 од., 20 грн. - 5 од., 10 грн. - 6 од., 54 грн. - 2 од., 2 грн. - 1 од., 1 грн. - 15 од., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у володінні потерпілої.
Запобіжний зхахід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжити до набрання вироку законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1