Провадження № 11-сс/812/87/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0003142 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2018 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2018 року підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів до 16 листопада 2018 року (включно).
Постановлено розмір раніше внесеної застави у сумі 36820 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень звернути у дохід держави з зарахуванням до спеціального фонду Державного бюджету України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою без визначення застави у більшому розмірі таким, що не відповідає особі підозрюваного, вчиненому правопорушенню та обставинам справи.

На думку апелянта, відсутні докази того, що ОСОБА_7 належним чином не було повідомлено про виклик слідчим органом для вчинення будь-яких процесуальних дій.

Посилаючись на положення частини 10 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), апелянт вважає, що слідчий суддя мав би застосувати до підозрюваного заставу у більшому розмірі.

Окрім того, посилаючись на пункт 5 частину 2 статті 183 КПК України, на думку апелянта, до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 6 серпня 2018 близько 19 год. 00 хв., за попередньою змовою із невстановленою в ході слідства особою, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, зателефонував потерпілій ОСОБА_9 під приводом того, що її син потрапив у дорожньо-транспортну подію та потребує матеріальної допомоги для вирішення питання щодо лікування особи, яка постраждала внаслідок вчинення її сином протиправних дій, заволодів грошовими коштами потерпілої в розмірі 3000,00 доларів США та 2000,00 євро, чим спричини останній матеріальну шкоду на суму 144031,00 грн. в гривневому еквіваленті.
Окрім того, 7 серпня 2018 близько 18 год. 50 хв., за попередньою змовою із невстановленою особою, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, зателефонував потерпілій ОСОБА_10 та під приводом того, що її онук потрапив у дорожньо-транспортну подію та потребує матеріальної допомоги, намагався заволодіти грошовими коштами останньої в розмірі 27000,00 грн., але злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий онуком потерпілої ОСОБА_11 .
8 серпня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 15 і частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, послався на непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, порушення обов`язків, покладених на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, відсутність даних про працевлаштування, відсутність постійного та достатнього джерела доходів, не вжиття заходів до працевлаштування, відсутність постійного місця проживання; наявність обставини, на підставі яких до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не зниження ризиків, що існували на час застосування запобіжного заходу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги статей 177, 178, 182, 183, 194, 200 КПК України.
Обґрунтованість підозри, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 15 і частиною 2 статті 190 КК України, наявність ризиків апелянтом не оспорюється, а тому, у відповідності до частини 1 статті 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевірялися.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 серпня 2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 36820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень. У разі внесення визначеної суми покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту в якому він перебуває (м. Миколаїв) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Як свідчать матеріали судового та кримінального провадження покладені, згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 серпня 2018 року, обов`язки, зокрема не відлучатися із населеного пункту в якому він перебуває (м. Миколаїв) без дозволу слідчого, прокурора або суду, підозрюваний ОСОБА_7 не виконав, виїхав за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, підозрюваного оголошено у розшук.
Згідно з протоколом затримання від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_7 було затримано працівниками поліції у м. Львові.
За наведеного, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, порушив обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюється у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 15 і частиною 2 статті 190 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, офіційно не працює, постійного та достатнього джерела доходів не має, заходів до працевлаштування не вживає, зареєстрований на території, яка не підконтрольна Україні, постійного місця проживання в м. Миколаєві не має, не має також і міцних соціальних зв`язки.
З цим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Окрім того, матеріали судового та кримінального провадження свідчать, що підозрюваний ОСОБА_7 залишив м. Миколаїв, переховувався від органів досудового розслідування.
За такого, слідчий суддя, відповідно до положень статті 183 КПК України, обґрунтовано прийшов до висновку про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також, відповідно до вимог пункту 3 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя вірно не визначив заставу, оскільки в цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, який був порушений підозрюваним, а тому є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо незастосування більшого розміру застави.
Посилання апелянта на пункт 5 частини 2 статті 183 КПК України, є такими що не заслуговують на увагу, оскільки, з інших підстав визначених статтею 182 КПК України, відносно ОСОБА_7 змінено запобіжний захід.
Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на зміну слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційної скарги.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2018 року щодо зміни відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: