У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6482/18

№ 1-кс/183/1513/18

19 жовтня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 17.10.2018 року до ЄРДР за № 0002128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тобольськ Тюменської області, РФ, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, зі слів підозрюваного маючому на утриманні неповнолітню дитину, працюючому не офіційно, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 17 жовтня 2018 року приблизно о 13.40 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знаходились поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачили раніше не знайомого ОСОБА_9 , який знаходився за вищевказаною адресою.

У вказаний час у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_9 та почав його утримувати руками, ОСОБА_8 , в свою чергу, підійшов та відкрито дістав з внутрішньої кишені куртки мобільний телефон марки «Nokia», з кишені брюк дістав дві пластикові картки «ПриватБанк» та грошові кошти у сумі 1200 гривень.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тому підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також встановлено, що ОСОБА_7 не працює, у зв`язку з цим стійкі соціальні зв`язки в нього відсутні, легальних джерел доходів не має, тому існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, офіційно працює, одружений та має дитину.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що 17 жовтня 2018 року відомості за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_9 внесено до ЄРДР за № 0002128 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

17 жовтня 2018 року о 17.20 годині ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0002128 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.10.2018 року потерпілого ОСОБА_9 , протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.10.2018 року; протоколу огляду місця події від 17.10.2018 року; протоколу огляду речей від 17.10.2018 року; протоколу впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 17.10.2018 року; протоколу затримання особи,підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 затримано 17.10.2018 року о 17.20 годині в порядку ст. 208 КПК України; протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 17.10.2018 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Тому ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 одружений, зі слів підозрюваного має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працює, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовані раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тобольськ Тюменської області, РФ, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 грудня 2018 року включно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 у виді 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 105.720 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_13 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1