Справа № 509/4215/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого інженером програмістом у ТОВ «Компанія АБ СОФТ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.1, 342 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2017 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у технічно справному автомобілі марки «Subaru Forester», д/н НОМЕР_1 , під керуванням його батька ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зупинився у подвір`ї багатоповерхового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 загороджуючи проїзд ОСОБА_4 який керував технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_2 . На прохання ОСОБА_4 з приводу пересунути автомобіль ОСОБА_7 не відреагував.

В подальшому знаходячись у подвір`ї вищевказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_6 раптово виник намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , голосно принижуючи нецензурною бранню ОСОБА_9 , підійшов до правої передньої двері автомобіля марки «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 , відкрив її та почав наносити удари ногами по елементам інтер`єру (приборній панелі, сидінню, пластмасовому декору правої передньої пасажирської двері, середньої стінки), після чого намагався дістати ОСОБА_4 з водійського сидіння вказаного автомобіля, останній сів на переднє пасажирське сидіння та ОСОБА_8 продовжуючи свої дії пошкодив при цьому обшивку стелі та підсвітлювач салону. Після цього, покинувши автомобіль разом із ОСОБА_4 та, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив гучно нецензурно висловлюватися у бік ОСОБА_4 .

Під час вказаної вище дій, до місця події надійшли члени громадського об`єднання з охорони громадського порядку «Лівий Берег», які виконували покладені на них обов`язки щодо охорони громадського порядку, на вимоги останніх ОСОБА_8 не реагував, та продовжував свої злочинні дії.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України грубе порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
В подальшому ОСОБА_4 зателефонував на лінію 102 з вимогою прибуття на місце події наряду поліції.

При прибутті на місце події наряду поліції у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи вчиняти хуліганські дії, у вигляді грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, на вимогу працівників правоохоронних органів та членів громадського об`єднання з охорони громадського порядку «Лівий Берег», під час виконання ними покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, направлених на припинення ОСОБА_12 вказаних вище дій, останній вчинив опір законним діям вказаних вище осіб направлених на його затримання.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.342 КК України чинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
За сукупністю скоєного, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочини, передбачені ст.ст.296 ч.1, 342 ч.2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та показав, що викладені обставини дійсно мали місце, але його дії були спровоковані потерпілим, який його образив висловлюванням «заяча губа». Вважає, що у його діях відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а вони підпадають під ознаки адміністративних правопорушень. Заявлений до нього цивільний позов визнав частково, в частині матеріальної шкоди заподіяної потерпілому шляхом пошкодження його автомобіля визнав, в частині стягнення моральної шкоди не визнав.

Не зважаючи на невизнання провини обвинуваченим, суд вважає його провину у скоєнні інкримінованих йому злочинів повністю доведеною, наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_4 про те, що він вийшов із дому щоб поставити свій автомобіль на стоянку, яка знаходиться на проспекті Небісної сотні у м.Одесі. Доїхати до неї можливо лише в об`їзд через вул.Левітана. У ж/м Радужний велика проблема з проїздом, не має жодних знаків, які б регулювали напрямок руху. Він, найкоротшим шляхом, виїхав у напрямку стоянки, не порушуючи жодних правил дорожнього руху України. Виїхавши буквально 10 метрів, він побачив автомобіль «Субару Форестер», з якого вийшов водій, який був розгублений та просто крутив головою. Він трохи почекав, але с заду до нього вже наблизилась інша машина. Він попросив водія припаркувати автомобіль, щоб надати можливість проїзду. Водій, який виявився батьком ОСОБА_6 , сказав, що йому не має куди припаркуватися. Він притиснув машину до бетонної огорожі та продовжив чекати. Водій Субару все таки зміг якось припаркувати автомобіль. В цей час до його автомобіля підбіг ОСОБА_6 , з яким він раніше знайомий не був, який почав у присутності сусідів та сторонніх осіб висловлюватися у його адресу грубою нецензурною лайко, крутив у скроні та сказав, що йому потрібно їхати у зворотній бік. Він зрозумів по рухам та запаху, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він сказав ОСОБА_6 , що потрібно менше пити, що розлютило ОСОБА_6 . Він почав рух та вже виїжджаючі крикнув ОСОБА_6 щось у роді «сам урод». Грес сильно вдарив ногою по задній двері. Він зупинився оскільки зрозумів, що машина пошкоджена. Коли він взяв телефон щоб зателефонувати до поліції, ОСОБА_6 відкрив двері машини та почав бити ногами елементи декору автомобіля. Потім сів у автомобіль та почав його бити кулаком. Від ударів у нього утворились декілька сінців, але з цього приводу він до СМЕ не звертався. Він схопив сумку щоб покинути автомобіль, але ОСОБА_6 вирвав сумку та почав його бити сумкою. При цьому він ОСОБА_6 жодного разу не вдарив. Він вискочив із машини і в цей час до ОСОБА_6 підбігли батьки, які ОСОБА_6 трохи заспокоїли, що надало йому можливість увімкнути відеозапис на телефоні та він почав знімати те, що відбувається. ОСОБА_6 оббігаючи машину, знову вдарив по неї. В цей час повз них проходили два працівника поліції, які скрутили ОСОБА_6 . Той почав чинити опір працівникам поліції, його намагався зупинити батько, який кричав сину, що того притягнуть до кримінальної відповідальності, але ОСОБА_6 не реагував на крики батька, вдарив кулаком працівника поліції та висловлювався у бік працівників поліції грубою нецензурною лайкою. Хвилин 30 працівники поліції не могли натягти на ОСОБА_6 наручники, оскільки він голосив, плакав, виривався та наносив удари. Приблизно через 30 хвилин приїхала опер група з Овідіопольського ВП. Вони опитали учасників та свідків події, посадили ОСОБА_6 до свого автомобіля та повезли його на медичний огляд для з`ясування стану сп`яніння. Заподіяна шкода ОСОБА_6 йому не відшкодована. Заявлений ним цивільний позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі;

- показами свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_6 є її сином. 28.05.2017 року вони на їх машині їхали до місця мешкання сина з кафе де святкували річницю весілля дітей. Приїхавши у ж/м Радужний вони зупинились біля під`їзду щоб вивантажити подарунки сина та дітей. Син був у стані алкогольного сп`яніння. У Радужному велика проблема з паркуванням. На зустріч рухався автомобіль, водій якого почав тиснути на звуковий сигнал. Вивантаживши подарунки та дітей, її чоловік припаркував машину, а син підійшов до водія та сказав, щоб той рухається у зворотному напрямку. У відповідь водій сказав сину « ОСОБА_14 », що дуже обурило сина, який з дитинства страждає від цього дефекту обличчя. Коли вже водій рухався, син підбіг до машини та вдарив по неї. Водій вискочив з машини та почав все знімати на телефон. Син не заспокоювався, бігав навколо машини, намагаючись догнати потерпілого. Визвали охорону, син так і не заспокоювався. Приїхала поліція, яка забрала сина;

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 є його сином. В той день було сімейне свято, річниця весілля дітей. Приїхавши у ж/м Радужний вони зупинились біля під`їзду щоб вивантажити подарунки сина та дітей. Син був у стані алкогольного сп`яніння. У Радужному велика проблема з паркуванням. На зустріч рухався автомобіль, між водієм якого та сином відбулася словесна перепалка. Він припаркував машину. Машина проїжджала повз і водій сказав сину щось, що сина сильно обурило. Син вдарив по машині. Водій вискочив з машини та почав все знімати на телефон. Він вискочив та почав відтаскувати сина. Водій почав дзвонити. Приїхала охорона, яка почала сина тримати. Потім на сина одягли наручники. Приїхала поліція, яка забрала сина;

- показами свідка ОСОБА_15 про те що він та ОСОБА_16 входить до складу громадського об`єднання з охорони громадського порядку «Лівий Берег», яка придана до сил поліції. У них є посвідчення та формений одяг. Зі спеціальних засобів у них є дубинки та наручники. В той день вони патрулювали ж/м Радужний і їм зателефонував черговий Овідіопольського ВП, який повідомив, що у ж/м Радужний відбувається правопорушення. Коли вони підішли на місце, там був обвинувачений, потерпілий, працівник поліції та його батьки. Він побачив, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, вів себе неадекватно. Порушував громадський порядок, голосив та висловлювався у адресу оточуючих нецензурною лайкою. Як їм сказав працівник поліції, обвинувачений побив машину. Вони просили обвинуваченого не порушувати громадський порядок та заспокоїтись, на що той не реагував. Він почав погрожувати ним, висловлюватися нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вони були змушені його затримати. При цьому обвинувачений чинив опір, намагався вирватися у бік потерпілого. Вони одягли на обвинуваченого наручники та посадили його на ослін, але сидячи він продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, розмахував ногами, вдарив його ногою по нозі, на їх зауваження та зауваження членів родини жодним чином не реагував. Приїхали працівники поліції та забрали обвинуваченого;

- показами свідка ОСОБА_16 який надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_15 ;

- показами свідка ОСОБА_17 про те, що у той день він з дівчиною повертався із магазину додому. Проходячи біля другої парадної будинку 9-б у ж/м Радужний він побачив конфлікт між потерпілим та обвинуваченим. Потерпілий повільно їхав на автомобілі, а обвинувачений наздогнав машину, вдарив ногою по неї, після чого відкрив двері машини та вдарив ногою усередину машини, але він не бачив, куди саме. Машина зупинилась та потерпілий вийшов із неї. Обвинуваченого намагалися заспокоїти батьки та друг. Він провів дівчину додому, після чого повернувся. Обвинувачений вже сидів біля парадної. Був працівник та двоє працівників охорони. Вони також намагалися заспокоїти обвинуваченого, але це їм не вдавалося. Вони були вимушені одягти на обвинуваченого наручним. Коли до обвинуваченого будь-хто наближався, він намагався нанести удари ногами. Потім приїхали працівники поліції та забрали обвинуваченого;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що він є працівником поліції і наприкінці травня він заступив на цілодобове чергування. Поступив виклик через лінію 102 про те, що невідомий громадянин висловлюється нецензурною лайкою та ображає заявника. Він прибув на місце у ж/м Радужний. Там були вже працівники громадської організації «Лівий Берег». Потерпілий сидів у автомобіль Хюндай золотистого кольору, а обвинувачений сидів на ослінці біля парадної. Потерпілий сказав, що обвинувачений пошкодив його автомобіль. Коли вони підішли до обвинуваченого той почав висловлюватися нецензурною лайкою у їх адресу та адресу усіх оточуючих. На їх зауваження, прохання членів сім`ї та друга, він не реагував. Вони були змушені застосувати до нього наручники. При цьому обвинувачений намагався вирватися. Він пішов опитувати свідків, а з обвинуваченим залишились працівники громадської організації. Приїхала поліція та повезла обвинуваченого на медичний огляд для з`ясування стану алкогольного сп`яніння;

- протоколом огляду місця події від 28.05.2017 року;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту стану сп`яніння від 28.05.2017 року;

- протоколом отримання речей та документів від 10.08.2017 року;

- відтвореним у судовому засіданні відеозаписом подій;

- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 149 від 27.06.2017 року.

Аналізуючи дослідженні судом докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст.296 ч.1, 342 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.ст.296 ч.1, 342 ч.2 КК України.

раїни.

Призначення покарання ОСОБА_6 підлягає в порядку ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні ОСОБА_6 злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України),

відсутність обставин, що пом`якшують покарання (ст.66 КК України).

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ, СД диск з відеозаписом, слід зберегти при матеріалах кримінального провадження.

Потерпілим до обвинуваченого заявлений цивільний позов, відповідно до якого потерпілий просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 3031,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., а всього 33031,30 грн.

Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності його провини.

З урахуванням доведеності провини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих ним злочинах, майнова шкода у сумі 3031,30 грн., підтверджена висновком судової автотоварознавчої експертизи № 149 від 27.06.2017 року, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого у повному обсязі.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, але суд вважає заявлені вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 30000 грн. такою, що не відповідає понесеним стражданням і обставинам справи, в зв`язку з чим в цій частині частково задовольняє позовні вимоги.
З урахуванням характеру кримінального правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення та враховуючи вимогу розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 у сумі 10000 грн., що є адекватною моральним стражданням потерпілого.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта в сумі 1237 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.1, 342 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.296 ч.1 КК України штраф в розмірі вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн.;

- за ст.342 ч.2 КК України штраф в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн..

У відповідності зі ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити штраф в розмірі вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.
Речовий доказ, СД диск з відеозаписом, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 3031 (три тисячі тридцять одну) грн. 30 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., а всього 13031 (тринадцять тисяч тридцять одну) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави 1237 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1