Справа № 557/369/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження №0000075 від 12 березня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в аулі Понєжукай, Теученський район ААО, Краснодарський край, РФ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, із базовою середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, судимостей не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Наприкінці лютого 2018 року у світлий час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей ключем, який в ящику поблизу будинку залишив потерпілий ОСОБА_7 , проникла до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 5000 грн., що знаходились в кишені зимового кожуха. Тим самим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на зазначену суму.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю та дала суду показання про те, що неодноразово допомагала ОСОБА_7 по господарству, а тому бачила де останній ховав ключ від свого будинку. Знаючи те, що у потерпілого є гроші, вирішила проникнути у його будинок та їх викрасти. Наприкінці лютого 2018 року в день шляхом відкриття вхідних дверей ключем, який в ящику поблизу будинку залишив потерпілий ОСОБА_7 , проникла до будинку останнього, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 5000 грн., що знаходились в кишені зимового кожуха.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Обвинуваченою не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення нею інкримінованого злочину.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченої, її захисника, представника державного обвинувачення, представника потерпілого, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст всіх обставин, які б підлягали б доказуванню і нею не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності її позиції не має. Обвинуваченій роз`яснено, що вона при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин буде позбавлена можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачена наполягла на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.
Допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченій покарання суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено злочини, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України відносяться до категорії тяжких.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Перебуває на "Д"обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога перебуває з приводу вживання алкоголю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції її від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. майнової шкоди.

Представник потерпілого в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задоволити.

При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить із такого.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України.

В ході судового розгляду, було встановлено, що ОСОБА_6 завдала ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Обвинувачена визнала позов в повному об`ємі, нею не оспорюється розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути потерпілий.

Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що внаслідок неправомірних дій, обвинуваченою ОСОБА_6 завдано шкоду потерпілому ОСОБА_7 , яка у добровільному порядку невідшкодована, суд приходить до висновку, що з обвинуваченої необхідно стягнути на користь потепілого майнову шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи те, що позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнений від сплати судового збору, а позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди судом задоволено, а тому з ОСОБА_6 необхідно стягнути судовий збір в спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 на підставі ст.76 КК України:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 и на користь ОСОБА_7 завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 и судовий збір в спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченою в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення їй копії вироку.

С у д д я :