АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 612/524/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/431/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 12 вересня 201 7 року відносно ОСОБА_7 .

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника Близнюківського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що достатніх доказів небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення не надано, а відтак відсутні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою скасувати засудженому іспитовий строк та направити ОСОБА_7 у місця позбавлення волі.

Зазначає, що ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 21.06.2017 року та 16.08.201 7 року без поважних причин. Про необхідність явки попереджався. Документів, які підтверджували поважність причини неявки не надавав. Крім того, під час іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Начальник Близнюківського районного сектору з питань пробації в суді першої інстанції зазначив, що за період іспитового строку засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативної сторони, в зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду з відповідним поданням.

Відтак, на думку апелянта, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою доводить відсутність будь-якого бажання ставати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обовязків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обовязки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно матеріалів провадження та особової справи 25 листопада 2016 року ОСОБА_7 засуджений Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки шість місяців з іспитовим строком один рік шість місяців та покладенням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. На обліку Близнюківського районного сектору з питань пробації засуджений ОСОБА_7 знаходиться з 03 січня 2017 року.

З порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, передбаченими ч. 3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_7 був ознайомлений 04 січня 2017 року.

З постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, яка була винесена 05 січня 2017 року, ОСОБА_7 також був ознайомлений особисто, про що свідчить його підпис на постанові.

Однак, за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до Близнюківського районного сектору з питань пробації 21 червня 2017 року та 16 серпня 2017 року.

В період іспитового строку ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, але 23 січня 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 178 КУпАП.

На нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня, що підтверджується копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 622717.

За місцем мешкання характеризується позитивно, всі інші покладені на нього судом обов`язки, виконує.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Отже, встановлені судом першої інстанції факти неявки ОСОБА_7 до Близнюківського районного сектору з питань пробації 21.06.2017 р. та 16.08.2017 р. за умови його явки до зазначеного органу в усі інші встановлені для цього дні у взаємозв`язку з критеріями встановленими Інструкцією, про яку йшла мова вище, не можуть вважатися порушенням обов`язків, які було покладено на нього судом.

Також, притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 не носили систематичного характеру, а відтак не можуть свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 під час іспитового строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для скасування йому звільнення від відбування покарання.

Відтак, ухвала суду є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не не знаходить підстав для її скасування з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.. 76, 78 КК України, ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Близнюківського районного Харківської області від 12 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді