Справа № 545/1601/18
Провадження № 1-кп/545/203/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2018 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку з Божковською виправною колонією № 16 кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000041, що надійшло від Полтавської місцевої прокуратури відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не працюючого, інвалідом та депутатом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-19.05.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 104,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-04.11.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі. Початок строку: 18.12.2015, кінець строку 18.06.2020 року,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи засудженим і відбуваючи міру покарання в Божковській виправній колонії № 16 з 05.02.2016 року, неодноразово попереджався адміністрацією установи про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення режиму утримання, правил внутрішнього розпорядку та за здійснення проявів злісної непокори законним вимогам адміністрації установи. Незважаючи на всі заходи виховного та профілактичного характеру, які проводились із засудженим ОСОБА_5 , він на них навмисно не реагував, на шлях виправлення не став.
Ухвалою Полтавського районного суду від 10.11.2017 до засудженого ОСОБА_5 застосовано захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 3 місяці.
Після відбування зазначеного стягнення засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжив систематично порушувати режим відбування покарання.
Так, 21.03.2018, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 навмисно, безпідставно, у відкритій категоричній формі, у присутності оперуповноваженого оперативного відділу Божковської ВК № 16 ОСОБА_6 , відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби № 4 (далі - відділення СПС № 4) ОСОБА_7 а саме приступити до чергування по території відділення СПС № 4 згідно графіку чергувань, затвердженого начальником установи.
Згідно довідки, виданої лікарем медичної частини ОСОБА_8 21.03.2018, після проведення огляду засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він практично здоровий та за станом здоров`я виконувати роботи по благоустрою установи може.
Злісність намірів засудженого ОСОБА_5 підтверджується також тим, що за період часу з 05.02.2016 по 25.06.2018 року зафіксовано загалом 20 порушень останнім вимог режиму утримання, за що він обґрунтовано притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 4 рази поміщався до ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери)

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 26.06.2018 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а також зобов`язався співпрацювати з прокурором у викритті кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Артемівскього міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України від 04.11.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначити остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в ході підготовчого судового засідання, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті.

Захисник обвинуваченого також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст.391 КК України, знайшли своє підтвердження .

Злочин, передбачений ст.391 КК України, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Речових доказів та судових витрат по справі немає. Цивільний позов не заявлено.

Також суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Угоду від 26.06.2018 року по кримінальному провадженню №0000041про визнання винуватості укладену між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним за ст.391 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Артемівскього міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2015 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі

Строк покарання обраховувати з 30 серпня 2018 року.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)», етапувавши його до вказаної установи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1