печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Росава Агро», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000558,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Росава Агро», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000558.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 29.08.2016 р. слідчим в особливо важливих справах Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України юристом 2 класу ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000558 від 23.11.2015 року, було проведено незаконний обшук приміщення що винаймало у суборенду ТОВ «Росава Агро» за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 100, офіс 207.

Під час судового розгляду клопотання про арешт майна у слідчого судді Матійчук, сторона кримінального провадження старший слідчий ОСОБА_5 не заперечував того факту, що вилучений ноутбук LenovoB570e чорного кольору S/N:WB06397630 належить ТОВ «Росава Агро» крім того слідчим ОСОБА_6 було задоволено клопотання директора ТОВ «Росава Агро» щодо зняття електронних копій з ноутбуку. Також прокурор не заперечує, що ноутбук LenovoB570e чорного кольору S/N:WB06397630 було вилучено як тимчасово вилучене майно без відповідної Ухвали суду, проте надав слідчому судді Постанову про визнання речовими доказами всього що було вилучено.

Особа, що подала клопотання в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Разом з цим, 07.08.2018 прокурором ОСОБА_7 було подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальниї проваджень у сфері економіки Дерартаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23.01.2015 до ЄРДР за № 0000558 за ознаками кримінлаьних правопорушень (злочинів), передбачених за ознаками кримінлаьних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 368-2, за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 ,ч. 3 ст. 368 КК України .
Ухвалою слідчого судді (справа № 757/42435/16-к) Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2016 було накладено арешт на флеш носій «TranscendPremium 400х 16 GBmicrosdHc» червоно-чорного кольору, Ноутбук HPCompaqnx 7010 із зарядним пристроєм до нього, печатку ТОВ «Миронівський агрокомплекс», комп`ютер LenovoB570e чорного кольору S/N:WB06397630 вилучені під час обшуку офісного приміщення ТОВ «Лубним`ясо», а також мобільні телефони Iphone 5SE та Meizu MX5, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, майно, яке було арештоване ухвалою належить ТОВ «Росава Агро», яка не є ні стороною, ні учасником у кримінальному провадженні № 0000558.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна накладеного майно яке на праві власності належить ТОВ «Росава Агро»

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Росава Агро», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000558 задовольнити.

Скасувати арешт на майно, що належить ТОВ «Росава Агро» на праві власності, а саме: ноутбук LenovoB570e чорного кольору S/N:WB06397630.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1