ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/87/18 Справа № 185/3489/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, кримінальне провадження № 0000109 за апеляційною скаргою та змінами до неї прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року, стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -

В с т а н о в и л а:
Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, маючого двох неповнолітніх дітей; доньку ОСОБА_12 , 2003 р.н., та сина ОСОБА_13 , 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останій раз:
- 04 травня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі,
засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
- за ч. 1 ст. 185 КК України - до позбавлення волі строком два роки;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у вигляді трьох років позбавлення волі покаранням у вигляді позбавлення волі строком шість років, що було призначено ОСОБА_9 попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі строком шість років.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого ТОВ «Папірус Оптіма Груп», маючого двох неповнолітніх дітей; синів ОСОБА_14 , 2009р.н. та ОСОБА_15 , 2003 р.н., проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
засуджено за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язано ОСОБА_10 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком визнано винними та засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за те, що 12.01.2017 року в нічний час доби, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_9 перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_16 . Реалізуючираптово виниклий злочинний умисел, він таємно скоїв крадіжку запчастин від вказаного автомобіля, а саме викрав з автомобілю капот, вартістю 1312 грн. 75 коп., дві передні фари вартістю 792 грн. 10 коп., та інше, чим спричинив ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 3690 грн. 17 коп.
З місця вчинення злочину з викраденим майном ОСОБА_9 зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, приблизно о 00.30 год. 04.02.2017 року., ОСОБА_9 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 поблизу магазину «Мономах» по вул. Сташкова в м. Павлограді та в ході спілкування ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 вчинити крадіжку майна з приміщення гаражу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_10 погодився.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, того ж дня приблизно о 04.00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , заздалегідь домовившись про вчинення злочину, розподіливши ролі, на автомобілі марки ВАЗ 2110, під керуванням, ОСОБА_9 приїхали до скупчення гаражів, що розташовані поблизу будинку АДРЕСА_4 , де таємно, шляхом зрізання замка, за допомогою привезених з собою ножиць по металу ОСОБА_9 проник до приміщення вказаного гаражу, а ОСОБА_17 залишився біля гаражу та спостерігав, щоб довкола не було сторонніх осіб, а у разі їх появи він мав повідомити про це ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 в цей час таємно, повторно, викрав чотири автомобільних колеса, марки «HANKOOK», що належать ОСОБА_18 , загальною вартістю 2162 грн. 96 коп.
Викрадене ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , таємно, винесли з зазначеного гаражу та склали до автомобілю марки ВАЗ 2110, на якому вони приїхали, та мали намір покинути територію гаражів, однак не змогли довести злочин до кінця з причини, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані з викраденим майном співробітниками поліції.

В апеляційній скарзі та змінах до неї :
- прокурор просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду ОСОБА_19 від 04.05.2017р. вказаний обвинувальний акт передано для об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, яке перебуває у провадженні судді ОСОБА_1 , та розглядається колегіально судом (а.с.45). ;

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 05 липня 2017 року, яку винесено суддею одноособово, в об`єднанні в одне провадження кримінальне провадження за № 0000109 від 13.01.2017 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, з кримінальним провадженням № 0000101 від 13.01.2014 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, було відмовлено ( а.с.63- 64).

Крім того, в порушення вимог ст.35 КПК України матеріали кримінального провадження не були передані для подальшого розподілення в автоматизованій системи документообігу суду, а розглядались під головуванням судді ОСОБА_1 , з постановленням ним судового рішенням.

Вказані обставини відповідно до п.3 ст.409. п.7 ч.2 ст.412 КПК України, на думку апелянта, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з яким вирок підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка прохала задовольнити змінену апеляційну скаргу прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , який не підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив залишити вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд кримінального провадження повинен проводитися лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з дотриманням принципу диспозитивності, а саме, в межах повноважень та компетенції суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повинно бути враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109 від 13.01.2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподілено судді ОСОБА_20 (а.с.14).

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду ОСОБА_20 від 04.05.2017 року вказаний обвинувальний акт передано для об`єднання з кримінальним провадженням № 0000101 від 13.01.2014 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 315 КК України, яке перебуває у провадженні судді ОСОБА_1 та розглядається судом колегіально (а.с.45).

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 05.07.2017 року, постановленою одноособово, в об`єднанні в одне провадження кримінальні провадження № 0000109 від 13.01.2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та № 0000101 від 13.01.2014 року щодо ОСОБА_9 , було відмовлено (а.с.63-64).

Згідно ст. 35 КПК України (в редакції станом на 05.07.2017 року), у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.
Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, матеріали кримінального провадження не були передані для подальшого розподілу в автоматизованій системі документообігу суду, а розглядались під головуванням судді ОСОБА_1 з ухваленням ним судового рішення.

Отже, зазначені порушення, відповідно до ст. 412 КПК є істотними та такими, які перешкоджають суду прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Згідно п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вказаного та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді справи суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог процесуального закону, слід ретельно перевірити усі докази по справі, які були надані учасниками судового процесу, доводи апеляційної скарги та змін до неї, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.
При вирішення питання про міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , колегією суддів приймається до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_9 злочинів, обставини справи, що ризики продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є реальними і не зменшились. Тому у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про неможливість змінити останньому міру запобіжного заходу на більш м`яку, яка не пов`язана з позбавленням волі та про необхідність продовження строку тримання його під вартою, до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 30 днів.
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2017 року, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, у даному кримінальному провадженні вже визначений розмір застави - 128 000 гривень, підстави для її визначення судом апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 зі змінами до неї задовольнити.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 30 днів.
Ухвала набуває чинності з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: