Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2549/18
Провадження №1-кп/523/609/18
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутене Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працевлаштованого охоронцем на будівництві, не маючого судимостей в силу ст.89 КК України.
Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,-
15.02.2018 року приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №22, розташованому по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі, неподалік від супермаркету «Копійка», діючи навмисно, маючи намір на викрадення чужого майна, підійшов до припаркованого автомобілю марки «Рено Мастер» в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та скориставшись сприятливими умовами, що нікого з оточуючих поряд не було, через незамкнені бокові двері проник до салону автомобілю, звідки викрав валізу зеленого кольору з авто інструментами фірми «Аллоїд» вартістю 1800 гривень, та почав тікати з місця скоєння злочину, однак в цей момент дії ОСОБА_4 були помічені потерпілим ОСОБА_5 , який став кричати ОСОБА_4 вслід, щоб він зупинився та повернув викрадене майно, направляючись в його сторону. ОСОБА_4 , ігноруючи вимогу потерпілого, утримуючи викрадене майно при собі, продовжував тікати, таким чином дії ОСОБА_4 переросли з таємного у відкрите викрадення майна. В подальшому ОСОБА_4 викрадену ним валізу з інструментами викинув по дорозі, невдовзі був затриманий співпрацівниками поліції, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1800 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що 15.02.2018р. у перші половині дня, направляючись до супермаркету «Копійка», який розташований по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі, побачив припаркований автомобіль іноземного виробництва білого кольору. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до автомобілю та через незамкнені бокові двері проник до салону, звідкіля викрав валізу зеленого кольору з інструментами, та почав тікати з місця скоєння злочину. Однак був помічений потерпілим ОСОБА_5 , який направляючись слідом за ним, став кричати, щоб він зупинився та повернув викрадене майно. Почувши окрики, він продовжив тікати, залишивши на дорозі викрадену ним валізу, але через деякий час на іншій вулиці був затриманий співробітниками поліції. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого, причину свого вчинку пояснити не зміг.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення, також вказавши, що матеріального збитку, претензій до обвинуваченого не має, не наполягаючи на суворій мірі покарання для ОСОБА_4 .
Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.186 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимостей, офіційно працюючий, не одружений, матеріальний збиток відшкодований шляхом повернення викраденого майна, має постійне місце проживання та реєстрації, а також думку потерпілого щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме валіза зеленого кольору з авто інструментами фірми «Аллоїд», яка передана потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.
Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.
Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, приймаючи до уваги думку прокурора, потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.
Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід не обирався, у зв`язку з чим враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік.
Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний сектор з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.
Міри запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.
Речові докази валіза зеленого кольору з авто інструментами фірми «Аллоїд», які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
СУДДЯ: