ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1766/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 11 листопада 2014 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 15 квітня 2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 15 жовтня 2017 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 на побутовому ґрунті вступив у словесний конфлікт із тестем своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , за якого почав заступатися його син ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 негативно відреагував та почав словесний конфлікт уже з сином тестя. Так, на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних стосунків ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_6 декілька цілеспрямованих ударів ногою по його правій нозі в області пальців, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої травми 1 пальця правої стопи: паталогічного перелому проксимальної фаланги 1 пальця (без зміщення уламків).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він разом зі своєю цивільною дружиною проживає у АДРЕСА_2 . 15 жовтня 2017 року приблизно о 14 год. між ним та тестем виник конфлікт. На захист тестя вийшов його син, який обізвав ОСОБА_3 , а він у свою чергу наніс йому декілька ударів по правій нозі.
Також останній зазначив, що вид та кількість ударів, нанесених ним потерпілому, він не оспорює.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який судимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки останній вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, негативну характеристику за місцем проживання, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, суд уважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи, дані про його особу, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання, наявність постійного місця проживання, перебування на його утриманні малолітньої дитини 2018 року народження, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі вартість проведеної судово-медичної експертизи в сумі 555 грн. 80 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя