Справа №: 398/910/18
провадження №: 1-кс/398/686/18
УХВАЛА
Іменем України

"25" червня 2018 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 22 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, зазначила, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, а також тим, що підозрюваному було відомо, що він знаходиться у розшуку, наявність ризику вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 190 КК України, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Крім того, на думку прокурора існує ризик того, що підозрюваний буде впливати на потерпілу та свідків, оскільки за показами потерпілої підозрюваний телефонував потерпілій та просив її забрати заяву про вчинення злочину.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що в лютому 2018 року вживав спиртні напої разом з ОСОБА_7 та своєю співмешканкою ОСОБА_8 . Потім він пішов, щоб здати метал, на виручені кошти придбати ще горілки та повернувся через декілька годин. Його співмешканка ОСОБА_8 йому повідомила, що поки його не було, якийсь невідомий чоловік вступив з нею в статеві зносини, за що потім потерпілій ОСОБА_7 дав 200,00 грн. З цього приводу він почав висловлювати претензії потерпілій, декілька разів її вдарив рукою в обличчя та вимагав повернути кошти, які вона заробила на його співмешканці. Після цього вони продовжували вживати спиртні напої. Потім він знову просив потерпілу повернути кошти, однак вона відмовила та запропонувала взяти телевізор, що він і зробив. Телевізор здав до ломбарду. Через декілька днів він поїхав до м. Києва, оскільки неофіційно працює охоронцем. Там перебував місяць, а потім його перевели в Донецьку область. На початку червня він дізнався про кримінальне провадження відносно нього та що він перебуває у розшуку. Відпрацювавши зміну він приїхав в м. Олександрія та 22 червня 2018 року сам пішов в поліцію. Додатково зазначив, що наносив тілесні ушкодження потерпілій, оскільки був обурений її відношенням до своєї співмешканки. Телевізор вона сама йому віддала. Просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що стороною обвинувачення жодних доказів обґрунтованості підозри та наявності зазначених в клопотанні ризиків не надано. Просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

22 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Зі змісту підозри вбачається, що ОСОБА_5 маючи умисел, на заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з метою заволодіння майна наніс тілесні ушкодження руками та ногами ОСОБА_7 у вигляді синців, саден обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 22 березня 2018 року могли виникнути від не менше ніж 2-разової дії тупих твердих предметів (предмету), самі по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Після цього, ОСОБА_5 , заволодівши телевізором марки «Sharp LC 26D44E-BK», діагональ 26 дюймів, який знаходився у залі вищевказаної квартири та флаконом парфумів марки «YVES de Sistelle» «DORIANE», виробництво Франція об`ємом 100 мл з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши цим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

В ході допиту та слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що підозрюваний вимагав у неї віддати телевізор, а коли вона відмовила, то почав її бити, коли вона впала, підозрюваний переступив через неї та забрав телевізор.

З пояснень свідка ОСОБА_8 та підозрюваного вбачається, що конфлікт між підозрюваним та потерпілою виник на ґрунті раптових неприязних стосунків.

Відповідно до п. п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року №10 розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Згідно з підпунктами 2.3.3., 2.3.4. та 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Під незначною стійкою втратою працездатності належить розуміти втрату загальної працездатності до 10%. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Відповідно до висновку експерта №105 від 22 березня 2018 року у потерпілої ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Тобто, експертом не встановлено у потерпілою наявності легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором та слідчим докази не свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У зв`язку з тим, що слідчим та прокурором не доведено, що підозра, про яку повідомлено ОСОБА_5 , є обґрунтованою, то слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 9, 176, 177, 178, 183, 189, 193, ч. 2 ст. 194, ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 22 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1