Справа № 184/2014/18
Номер провадження 1-кп/184/230/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження № 0000736 від 26.09.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня, працює по трудовому договору, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
30.03.2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 знаходилися в кухні гуртожитку будинку АДРЕСА_2 . В ході спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбулася бійка, після якої останній залишився лежати на підлозі. ОСОБА_5 , знаходячись на підлозі, почав виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 ..

В цей же день та час ОСОБА_3 , знаходячись там же, почув в свій бік нецензурну лайку з боку ОСОБА_5 .. Після чого, на ґрунті виниклих тривалих неприязних відносин, у ОСОБА_9 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

В цей же день та час, знаходячись там же та реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 під час сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 , який знаходився в лежачому положенні на підлозі, та умисно наніс декілька ударів своїми ногами по спині ОСОБА_5 , в результаті чого, згідно висновку судово-медичного експерта № 262 від 17.05.2018 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді - множинних саден спини, які згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 30.03.2018 року приблизно 21 години в кухні гуртожитку по АДРЕСА_2 під час сварки на грунті неприязних відносин вдарив ногами декілька разів по спині ОСОБА_5 , який лежав на підлозі. У вчиненому щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов відсутній.
Речові докази у справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1