Справа №585/3293/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/43/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с .Кімличка Липоводолинського району Сумської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 10 січня 2007 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 222 ч. 1; 366 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу на суму 8500 грн.;

2) 31 травня 2010 року Липоводолинським районним судом Сумської області за ст. ст. 222 ч. 2; 69 КК України до покарання у виді штрафу на суму 13600 грн.

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданий за ст. 191 ч. 4 КК України та визнаний винним за ст. 388 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні такого кримінального правопорушення.

Наказом, від 15 лютого 2012 року, № 46 К ОСОБА_9 призначено на посаду директора ДП ДГ «Іскра» Національної академії аграрних наук України, розташованого у с. Кашпури Роменського району Сумської області по вул. Нова, 6, яке є державним сільськогосподарським статутним суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку

ОСОБА_9 , який 26 червня 2012 року змінив прізвище на ОСОБА_8 , будучи службовою особою виконував організаційно розпорядчі функції.

8 лютого 2013 року ДП ДГ «Іскра» уклало форвардний біржовий контракт № 136Ф на закупівлю Аграрним фондом України зерна в кількості 800 тонн, на суму 1 440 000 грн., з терміном поставки до 1 жовтня 2013 року.

1 жовтня 2013 року між вказаними юридичними особами укладено додатковий договір № 2, яким внесено зміни до п. 13 контракту та остаточною датою поставки товару визначено 1 листопада 2013 року.

З метою забезпечення в повному обсязі виконання зобов`язань за контрактом № 136Ф, від 8 лютого 2013 року, ДП ДГ «Іскра» передав у заставу Аграрному фонду України зерно (плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, кормових та технічних цілей), яке буде у власності підприємства та яке буде вирощено (зібрано) на площі посіву 355,6 га. на полях за № № 1, 2, 3, 6, 8, 11 розташованих на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, на суму 1 440 000 грн.

14 березня 2013 року Аграрним фондом України платіжним дорученням № 34793 перераховано ДП ДГ «Іскра» авансовий платіж за Контрактом, в сумі 616 055, 36 грн.

На виконання зобов`язань перед Аграрним фондом України, директором ДП ДГ «Іскра» було поставлено на зберігання на склад ДП ДАК «Хліб України» пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2013 року у кількості 78281 кг та відповідно до складської квитанції на зерно № 1973, від 30 вересня 2013, АФ № 507373, переоформлено на Аграрний фонд.

Відповідно до акту передавання приймання зерна, від 30 вересня 2013 року, згідно форвардного біржового контракту на закупівлю Аграрним фондом зерна № 136, від 8 лютого 2013 року, підписаного від імені ДП ДГ «Іскра» директором ОСОБА_8 та від імені Аграрного фонду Генеральним директором ОСОБА_10 та засвідченого від імені ДП ДАК «Хліб України» директором ОСОБА_11 та від імені Сумського регіонального відділення Аграрного фонду ОСОБА_12 , Аграрний фонд прийняв у власність на складі ДП ДАК «Хліб України» пшеницю м`яку 3 класу у кількості 78,281 тонни, на загальну суму 103 944,64 грн.

Інших операцій щодо виконання форвардного біржового контракту № 136Ф директор ДП ДГ «Іскра» ОСОБА_8 не проводив. Станом на 1 березня 2014 року обліковується кредиторська заборгованість перед Аграрним фондом в сумі 616 055,36 грн.

Вказане зерно директор ДП ДГ «Іскра» ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що воно перебуває в заставі Аграрного фонду України, в порушення п. п. 2.1.3, 2.2.16 Договору застави, ст. 629; 659 ЦК України, ст. 193 ч. ч. 1, 2, 7 «Загальних умов виконання господарських зобов`язань» ГК України, незаконно збув зерно пшениці ТОВ «Білагро», в кількості 293,120 тонни, на загальну суму 381 056,00 грн., та ПП «Українська зернова компанія», в кількості 545,170 тонни, на суму 670 160,50 грн. Всього таким чином реалізував зерна пшениці в кількості 838,290 тонни, на суму 1 051 216,50 грн.

Таким чином, в порушення п. п. 2.1.3, 2.2.16 Договору застави, яким передбачено право відчужувати Предмет застави тільки за письмовою згодою Заставодержателя, після збору урожаю, що є Предметом застави, передати зерно на зерновий склад визначений Основним договором директором Підприємства, ОСОБА_8 було відчужено зерно пшениці ТОВ «Білагро» в кількості 293,120 тонни, на загальну суму 381 056,00 грн. та ПП «Українська зернова компанія», в кількості 545,170 тонни, на суму 670 160,50 грн. Всього директор ДП ДГ «Іскра» ОСОБА_8 реалізував зерна пшениці, яке перебувало в заставі Аграрного фонду України в кількості 838,290 тонни на суму 1 051 216,50 грн.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 (до 26 червня 2012 року мав прізвище ОСОБА_13 ), працюючи на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Сумського інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН», Підприємство), що є підприємством державної форми власності і юридичною особою публічного права, будучи службовою особою, яка постійно обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій щодо управління діяльністю даного підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив умисний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, наказом виконуючого обов`язки президента Національної академії аграрних наук України (далі НААН України, Академія), від 15 лютого 2012 року, № 46 К ОСОБА_8 призначено на посаду директора ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН», розташованого у с. Кашпури Роменського району Сумської області по вул. Нова, 6.

16 лютого 2013 року керівництвом НААН України було укладено з ОСОБА_8 контракт з керівником підприємства, що є у державній власності № 2, від 16 лютого 2013 року, про призначення його на посаду директора ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН».

Таким чином ОСОБА_8 , будучи директором ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН», в період з 15.02.2012 р. по 16.02.2014 р. виконував функції, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, тобто згідно ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» є державним сільськогосподарським статутним суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність, з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку.

У вересні 2013 року у ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел на привласнення товарно матеріальних цінностей ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» не суму 275 660 грн., шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Реалізовуючи свій умисел, директор ДП ДГ «Іскра» ОСОБА_8 у вересні 2013 року звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_14 з проханням надати чотири незаповнених бланки довіреностей з печаткою та підписом.

ОСОБА_14 , будучи введеним в оману ОСОБА_8 щодо цілей використання бланків довіреностей, в період часу з вересня по листопад 2013 року надав ОСОБА_8 чотири незаповнених бланки довіреностей, на яких поставив печатку підприємця та свій підпис.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 26 вересня 2013 року особисто вніс неправдиві дані до бланку довіреності на отримання ОСОБА_14 20 тонн сої в ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» згідно договору, за відсутності такого, та надав її до бухгалтерії ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН.

На підставі вказаної довіреності, за вказівкою ОСОБА_8 , працівники бухгалтерії підприємства виготовили видаткову накладну № РН 0000037, від 30 вересня 2013 року, на підставі якої ОСОБА_8 отримав зі складу підприємства 14,69 тонни сої, на суму 45 539 грн., яку привласнив.

Він же, продовжуючи свої дії об`єднані єдиним злочинним умислом, 21 жовтня 2013 року особисто вніс неправдиві дані до довіреності на отримання ОСОБА_14 25 тонн соняшника та 25 тонн сої в ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» та надав її до бухгалтерії ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН.

На підставі вказаної довіреності, за вказівкою ОСОБА_8 , працівники бухгалтерії підприємства виготовили накладну № 152, від 28 жовтня 2013 року, на підставі якої ОСОБА_8 отримав зі складу підприємства 22,370 тонни сої, на суму 65 245,83 грн., та 23,270 тонни соняшника на суму 46 540 грн. які привласнив.

Він же, продовжуючи свої дії об`єднані єдиним злочинним умислом, 7 листопада 2013 року особисто вніс неправдиві дані до довіреності на отримання ОСОБА_14 20 тонн соняшника в ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» та надав її до бухгалтерії ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН.

На підставі вказаної довіреності, за вказівкою ОСОБА_8 , працівники бухгалтерії підприємства виготовили видаткову накладну № РН 0000158, від 8 листопада 2013 року, на підставі якої ОСОБА_8 отримав зі складу підприємства 19,970 тонни соняшника на суму 47 928 грн., який привласнив.

Він же, продовжуючи свої дії об`єднані єдиним злочинним умислом, 4 листопада 2013 року особисто вніс неправдиві дані до довіреності на отримання ОСОБА_14 20 тонн соняшника в ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» та надав її до бухгалтерії ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН.

На підставі вказаної довіреності, за вказівкою ОСОБА_8 , працівники бухгалтерії підприємства виготовили видаткову накладну № РН 0000159, від 4 листопада 2013 року, на підставі якої ОСОБА_8 отримав зі складу підприємства 16,010 тонни соняшника на суму 38 424 грн., який привласнив.

Сою та соняшник фізична особа підприємець ОСОБА_14 не отримував, не приймав участі в його перевезенні та реалізації.

На підставі зазначених документів, складених та підписаних від імені ОСОБА_14 , ОСОБА_8 було незаконно та протиправно привласнено насіння соняшника та сої в ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» на загальну суму 275 660 грн.

Отже, ОСОБА_8 , постійно займаючи посаду директора ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН», пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських обов`язків у юридичній особі публічного права і, відповідно до підпункту а п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», від 7 квітня 2011 року (№ 3206 - VI) (із змінами та доповненнями), являючись суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, шляхом зловживання своїм службовим становищем, привласнив чуже майно насіння сої та соняшника належне ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН», заподіявши матеріальну шкоду підприємству на загальну суму 275 660 грн., що в 480 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є великим розміром.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 травня 2017 року, ОСОБА_8 було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і виправдано за ст. 191 ч. 4 КК України, оскільки беззаперечно не доведено, що вказане кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_8 .

Суд виходив з того, що доказами, наданими стороною обвинувачення, підтверджується лише факт отримання зерна в ДП ДГ «Іскра» на підставі довіреності фізичної особи підприємця ОСОБА_14 , при цьому документально не підтверджено, що зерно отримував саме ОСОБА_8 і обернув його на свою користь, а також жоден свідок не дав пояснень з яких можна беззаперечно встановити причетність ОСОБА_8 до заповнення довіреності, отримання зерна та обернення його на свою користь.

Суд за наведених обставин дійшов до висновку, що вичерпані всі можливості зібрання додаткових доказів щодо обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 191 ч. 4 КК України, а сумніви відносно доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому вони тлумачаться на користь обвинуваченого.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначеного йому покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість призначеного покарання.

У ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 відмовився, а натомість, заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання по амністії

Обвинувачений вказує, що у нього на утриманні знаходяться непрацездатні батьки похилого віку та їх син його брат, який є інвалідом 2 групи, крім того його батько також є інвалідом 2 групи, а тому призначене йому покарання, що пов`язане з обмеженням волі, поставить його близьких у скрутне становище.

Також обвинувачений зазначає, що він позитивно характеризується, має вищу освіту, працював на керівних посадах і, в силу ст. 89 КК України, є раніше не судимим, а тому посилання суду на його попередні судимості є безпідставними.

Крім того, обвинувачений вказує, що висновки суду щодо його переховування від слідства та суду не відповідає дійсності, оскільки йому не було відомо, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження, а він не вчиняв дій по переховуванню від слідства та суду, оскільки протягом останніх чотирьох років він офіційно займається бізнесом у Сумській області і за її межами і відомості про нього містяться у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Посилаючись на такі обставини, обвинувачений ОСОБА_8 просить звільнити його від відбування покарання по амністії.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні, в якій ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання ОСОБА_8 , яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через безпідставне не призначення додаткового покарання.

Прокурор свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання за ст. 388 ч. 1 КК України, не врахував, що кримінальне правопорушення за вчинення якого визнано винним ОСОБА_8 , пов`язане з посадою обвинуваченого та заняття ним певною діяльністю.

Прокурор вважає, що суд, не оцінивши належним чином обставин провадження, не виконав вимоги ст. 65 КК України, не дотримався принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання безпідставно не призначив ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Посилаючись на такі обставини, прокурор ставить питання про ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_8 визнати винним за ст. 388 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк 2 роки.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги прокурора та клопотання обвинуваченого, думку захисника ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги прокурора та підтримку клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги прокурора та клопотання обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Колегія суддів не може вважати вирок законним у зв`язку з допущенням судом при судовому розгляді істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2017 року, у кримінальному провадженні № 0000005, від 18 березня 2014, здійснено спеціальне досудове розслідування відносно підозрюваного за ст. ст. 191 ч. 4; 388 ч. 1 КК України ОСОБА_8 (т. 1 а. п. 56 57).

Також з матеріалів провадження вбачається, що 8 серпня 2016 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. ст. 191 ч. 4; 388 ч. 1 КК України, підготовче судове засідання за яким було призначено на 16 серпня 2016 року (т. 1 а. п. 10), яке в подальшому відкладалося в зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження на 23 серпня 2016 року (т. 1 а. п. 12), 6 вересня 2016 року (т. 1 а. п. 18), 23 вересня 2016 року (т. 1 а. п. 23), 17 листопада 2016 року (т. 1 а. п. 44), 5 грудня 2016 року (т. 1 а. п. 51), 10 січня 2017 року (т. 1 а. п. 60), 20 січня 2017 року (т. 1 а. п. 73), 6 лютого 2017 року (т. 1 а. п. 12).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 6 лютого 2017 року, було призначено спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. ст. 191 ч. 4; 388 ч. 1 КК України на 16 лютого 2017 року (т. 1 а. п. 80; 89), яке в подальшому відкладалося чотири рази, а саме 22 березня 2017 року (т. 1 а. п. 103), 14 квітня 2017 року (т. 1 а. п. 116), 4 травня 2017 року (т. 1 а. п. 136), 17 травня 2017 року (т. 1 а. п. 12).

Згідно вимог ст. 323 ч. 3 КПК України, повістки про виклик обвинуваченого, у разі здійснення спеціального судового провадження, надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з вимогами ст. 297 5 КПК України. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Положеннями ст. 297 5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Колегія суддів дослідивши матеріали кримінального провадження встановила, що суд ,здійснюючи спеціальне судове провадження, відносно ОСОБА_8 , порушив вимоги вищевказаних положень процесуального закону, оскільки неодноразово відкладаючи судовий розгляд повідомив обвинуваченого про час та місце розгляду справи в порядку встановленому ст. ст. 297 5; 323 ч. 3 КПК України, лише про судові засідання, які відбулись 10 січня 2017 року (т. 1 а. п. 61; 63; 70 72) та 17 травня 2017 року (т. 1 а. п. 143; 144).

При цьому, в матеріалах провадження відсутній витяг з джерела засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому здійснювалася публікація повістки про виклик ОСОБА_8 у судове засідання на 17 травня 2017 року, а повідомлення ОСОБА_8 про судове засідання, яке відбулось 10 січня 2017 року, було здійснено до постановлення судом вищеназваної ухвали суду, від 6 лютого 2017 року, про призначення спеціального судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

За таких обставин суд першої інстанції, здійснивши розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 без належного повідомлення обвинуваченого, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. ст. 42, 297 5, 323 КПК України, що призвело до порушення права на захист ОСОБА_8 , що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 412 ч. 2 п. 3; 415 ч. 1 п. 1 КПК України ,ухвалене відносно ОСОБА_8 судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів вважає необхідним зауважити, що підлягає скасуванню вирок суду у частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 388 ч. 1 КК України, як такий, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У той же час, колегія суддів не переглядає вирок суду у частині виправдування ОСОБА_8 за ст. 191 ч. 4 КК України, оскільки у цій частині вирок суду у апеляційному порядку не оскаржений. Крім того, у цій частині вирок суду не може бути скасований у зв`язку з ухваленням його з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів порушення права на захист обвинуваченого.

Колегія суддів, скасовуючи вирок суду у частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 388 ч. 1 КК України за наведених підстав, у той же час не вирішує клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування призначеного йому за ст. 388 ч. 1 КК України покарання, оскільки колегія суддів скасовує вирок суду у цій частині з призначенням нового судового розгляду у ході якого суд першої інстанції має вирішити таке клопотання.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 412; 415; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 травня 2017 року, відносно ОСОБА_8 в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 388 ч. 1 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 388 ч. 1 КК України іншим складом суддів.

В іншій частині вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 травня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, без задоволення.

Ухвала в частині скасування вироку за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 388 ч. 1 КК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, в іншій частині може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4