АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/495/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/204/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_9

засуджений - ОСОБА_8

захисник - адвокат ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
09 лютого 2018 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з клопотанням про заміну невідбутої частини призначеного йому покарання більш м`яким покаранням, яке ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року залишено без задоволення.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, раніше також притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, має одне погашене стягнення, а тому відсутні підстави для застосування щодо нього положень ст. 82 КК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 .
Заперечень на апеляційну скаргу від учасників кримінального провадження не надходило.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 зазначає, що зазначений висновок суду був зроблений без всебічного повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи та матеріалів особової справи засудженого. Так, на думку апелянта, матеріалами особової справи засудженого доведено, що останній добросовісно відноситься до праці, має одне погашене стягнення з моменту вчинення якого пройшло 2 роки, має заохочення, відбув більше половини строку призначеного покарання, має лише позитивні характеристики, на профілактичному обліку не перебуває у зв`язку із чим, на думку апелянта є всі підстави для застосування щодо ОСОБА_7 ст. 82 КК України та замінити частину невідбутого ним покарання на більш м`яке покарання.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджений та захисник ОСОБА_10 , яка діє в його інтересах, кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та наполягали на її задоволенні; прокурор не заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги,з урахуванням того, що матеріали провадження містять достатньо підстав для заміни невідбутого покарання засуджений ОСОБА_8 на більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а клопотання засудженого ОСОБА_11 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
В розумінні статті 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Так, відповідно до вимог ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.02.2016 року за ч.2 ст. 128, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263, 70,71 КК України до 6 років позбавлення волі.
Початок строку покарання засудженого рахується з 03.07.2015 року, кінець строку покарання визначено 16.01.2020р., тому на час розгляду справи судом першої інстанції засуджений ОСОБА_8 фактично відбув більше половини строку призначеного йому покарання.
На думку колегії суддів, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, в достатній мірі не врахував поведінку засудженого під час відбування покарання а також його характеристику за місцем відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_8 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, має одне погашене стягнення, а тому відсутні підстави для задоволення його клопотання, при цьому не навів переконливих мотивів прийнятого ним рішення.
З цим висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам кримінального провадження, матеріалам особової справи засудженого, копії які долучені до матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що відповідно до характеристики засудженого останній має одне стягнень, яке погашено в установленому законом порядку, одне заохочення, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня; дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце утримає в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних знань, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці, навчався у вечірній школі, користується бібліотекою установи, а тому на думку колегії суддів є всі підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.
За викладених обставин, колегія суддів вважає за мождиве задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_11 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.02.2016 року, більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання, який станом на час розгляду провадження апеляційним судом складає 1 рік 8 місяців та 24 дні.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає..

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4