КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009726 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працює, н еодружений, має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 09 жовтня 2015 року, близько 14 год., знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повторного незаконного придбання психотропної речовини амфетамін, без мети збуту, у телефонному режимі домовився про місце зустрічі із невстановленою досудовим слідством особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи поблизу ТРЦ «Дрім Таун», що на проспекті Оболонському у м. Києві, зустрівшись із невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_7 повторно незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, який був у прозорому поліетиленовому крафт-пакеті.
В подальшому, незаконно зберігаючи при собі зазначену психотропну речовину, ОСОБА_7 попрямував у бік ТРЦ «Дрім Таун» до входу, біля якого розміщується гіпермаркет «Новус», де по дорозі сховав поліетиленовий крафт-пакет до правої кишені власної куртки.
Того ж дня приблизно о 19 год. за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 1-Б, ОСОБА_11 , який при собі без мети збуту повторно незаконно зберігав поліетиленовий крафт-пакет із психотропною речовиною амфетамін, був затриманий працівниками міліції.
Не погодившись з вироком суду прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Прокурор вважає, що вказане судове рішення є незаконним і необгрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На думку прокурора, суд першої інстанції прийняв рішення про виправдування ОСОБА_12 без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, належного аналізу всіх здобутих доказів, якими обґрунтовується пред`явлене обвинувачення, в тому числі без належної оцінки показань свідків, експерта, письмових доказів, досліджених у ході судового слідства.
Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Як зазначає сторона обвинувачення вина ОСОБА_12 підтверджується протоколом огляду місця події від 09 жовтня 2015 року, згідно якого того ж дня о 20 год. 15 хв. на ділянці місцевості, що прилягає до магазину «Новус», розташованого на проспекті Оболонському, 1-Б у м. Києві був виявлений ОСОБА_7 , який добровільно дістав з правої кишені куртки, у яку був одягнений, поліетиленовий крафт-пакет із білим порошком та пояснив, що у цьому пакеті знаходиться наркотична речовина, яку він зберігав з метою подальшого вживання. Вказане підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які чітко вказали, що документів, які посвідчують особу у ОСОБА_12 при собі не було, а тому у протоколі зазначені дані про особу, у якої було вилучено пакетик з порошкоподібною речовиною, зі слів. У судовому засіданні під час допитів свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 вказали на ОСОБА_12 як на особу, у якої 09 жовтня 2015 року в ході проведення огляду місця події було вилучено пакетик з порошкоподібною речовиною. Всі свідки, допитані під час судового розгляду, вказують що вилучений пакетик був запакований до іншого пакету та на бирці проставлені підписи.
Також як зазначає прокурор суд не врахував того, що допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_18 повідомила, що недостатньо очищені амфетаміни можуть змінювати відтінки кольору залежно від ступеню висихання. У зв`язку із чим волога речовина, що була надана на дослідження, змінила відтінок та була описана експертом у висновку як речовина світло-рожевого кольору.
Також сторона обвинувачення звертає увагу, що згідно показань обвинуваченого ОСОБА_12 протокол огляду місця події від 09 жовтня 2015 року ним був прочитаний та підписаний і при проведенні вказаного огляду місця події були присутні поняті. Вказані дії ОСОБА_11 вчиняв добровільно, оскільки свідки в своїх показаннях чітко вказували на відсутність фізичного чи психологічного тиску на останнього.
За наявності суперечливих доказів (показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_12 ), які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Крім того, прокурор зазначає про допущені судом порушення вимог КПК України, зокрема, 12 жовтня 2017 року прокурором було заявлено клопотання про привід обвинуваченого, в задоволенні якого судом було відмовлено без виходу до нарадчої кімнати.
Також, як вказує прокурор, судом 14 вересня 2016 року було обмежено строк для надання доказів стороною обвинувачення та встановлено термін закінчення судового слідства і переходу до судових дебатів. Зазначене є порушенням загальних засад кримінального провадження, а саме диспозитивності.
Прокурор стверджує, що 03 березня 2017 року під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_17 для їх допиту, проте судом в його задоволенні було відмовлено, що на думку прокурора свідчить про неповноту судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, повторно дослідивши докази на яких грунтуються висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України колегія суддів вважає, що викладені вище висновки суду першої інстанції з цього приводу є логічними, послідовними та грунтуються на вимогах законодавства України, тобто є обгрунтованими та законними.
Так, відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК з дотриманням при оцьому принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульовано у п.43 рішення Європейського Суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України", відповідно до якого доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих чітких та узгоджених між собою, що в даному випадку стороною обвинувачення дотримано не було.
Як вбачається з матеріалів провадження, основними доказами доведеності вини ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України органом обвинувачення було визначено показання свідків працівників міліції ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , дані протоколу огляду місця події, висновку судової експертизи та показання експерта ОСОБА_18 .
Суд першої інстанції, оцінивши зазначені докази у сукупності з іншими, виходив із показань:
ОСОБА_7 , який стверджував, що матеріали провадження були сфальсифікованими працівниками міліції з метою покращення показників у боротьбі зі злочинністю. До місця, де складався протокол огляду його привезли працівники міліції, де вже чекали поняті, які і підписали там документи, які слідчий склав не виходячи з автомобіля. Сам ОСОБА_7 не виходив з автомобіля, знаходячись на задньому пасажирському сидінні і в присутності понятих ніяких пакетиків правоохоронцям не передавав та вони у нього ними не вилучались;
свідка ОСОБА_14 , який показав в суді, що він як оперуповноважений ВБНОН Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, знаходячись на території парковки ТРЦ «Дрім Таун», звернув увагу на молодого чоловіка, поведінка якого викликала підозру. Представившись, він запитав у нього щодо наявності заборонених речовин, і останній повідомив, що зберігає амфетамін. У зв`язку із чим була викликана слідчо-оперативна група, в очікуванні якої до чоловіка застосували спецзасоби наручники для запобігання вчинення останнім протиправних дій, направлених на уникнення відповідальності. Після прибуття слідчого, у присутності понятих, у цього чоловіка, який у подальшому виявився ОСОБА_21 , вилучили крафт-пакет із порошкоподібною речовиною;
свідка ОСОБА_16 , який показав в суді, що в осінній день 2015 року у вечірню пору доби він разом зі знайомим ОСОБА_15 пили пиво на парковці біля ТРЦ «Дрім Таун» з боку входу, де розташований магазин «Новус». На той час вони вже перебували у стані алкогольного сп`яніння. До них звернулися правоохоронці у цивільному одязі, які запропонували їм бути понятими при вилученні наркотиків. Вони з ОСОБА_15 погодилися та пройшли за працівниками поліції до чорного автомобіля марки «Шкода Октавіа», на багажнику якого лежав пакетик із порошкоподібною білою речовиною. Правоохоронці сказали, що вказаний пакетик було вилучено у чоловіка, що сидить в салоні даного автомобіля. Той сидів у салоні авто і нічого не говорив, нічого добровільно не видавав і в нього нічого в присутності понятих не вилучалося. Після цього були складені документи, які він як понятий підписав. ОСОБА_16 показав, крім того, що у присутності понятих чоловік, який сидів в салоні автомобіля, не представлявся; у присутності понятих зазначена особа не встановлювалася. Чому ним було підписано протокол огляду місця події саме щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , свідок ОСОБА_16 пояснити не зміг, зазначивши, що підписав не читаючи, поклавшись на те, що слідчий написав все правильно;
свідка ОСОБА_15 , який показав, що 09.10.2015 року він зустрівся зі знайомим ОСОБА_22 , після чого пішли до ТРЦ «Дрім Таун», де чекали спільного знайомого, перебуваючи біля входу до ТРЦ з боку станції метро «Мінська» (а не з боку супермаркету «Новус»). О 19 годині на парковку заїхав автомобіль «Шкода Октавіа» чорного кольору, з якого вийшло два чоловіка, підійшли до них та, представившись правоохоронцями, запропонували прийняти участь в огляді місця події, уточнивши, що в їх присутності буде оглянута людина. Отримавши його та ОСОБА_16 згоду, правоохоронці підвели їх до автомобіля, з якого вивели людину, якій сказали викласти вміст кишень на капот. Останній виклав особисті речі, серед яких й був пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. На запитання працівників поліції власник пакету повідомив, що це наркотична речовина, назву якої свідок не пам`ятає, припускає, що можливо був метадон. Після цього чоловіка, якого виводили з автомобіля, знову повернули назад, посадивши його в салон, та почали складати документи, упаковувати пакет із речовиною. Свідок прочитав складений протокол, підписав його та бирку, якою був запакований пакет із наркотиком;
свідка ОСОБА_17 , який показав в суді, що 09.10.2015 року працював старшим слідчим СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, чергував у складі слідчо-оперативної групи, за вказівкою чергового офіцера чергової частини здійснював виїзд на паркову біля ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонському, 1-Б в м. Києві (з боку входу до супермаркету «Новус»), де було виявлено ОСОБА_12 , який добровільно видав крафт-пакет з білим порошком, що зберігав при собі з метою особистого вживання. Залучивши двох понятих ним було складено протокол огляду місця події за їх участю, упаковано крафт-пакет в спеціальний файл, після чого ОСОБА_12 було доставлено до Оболонського райуправління міліції. У подальшому кримінальним провадженням займався інший слідчий.
Крім цього, судом було досліджено:
- протокол огляду місця події від 09.10.2015 року, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 був проведений огляд ділянки місцевості, що прилягає до магазину «Новус», розташованого на проспекті Оболонському, 1-Б у м. Києві. В ході даної слідчої дії там був виявлений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який добровільно дістав з правої кишені куртки, у яку був одягнений, поліетиленовий крафт-пакет із білим порошком та пояснив, що у цьому пакеті знаходиться наркотична речовина, яку він зберігав з метою подальшого вживання. У подальшому наданий ОСОБА_21 пакет був поміщений до поліетиленового пакету, який прошитий нитками білого кольору, скріплено печаткою та підписами понятих. Досліджений протокол містить підписи понятих, слідчого та ОСОБА_12 ;
висновок судової експертизи № 3207х від 15.10.2015 року, з якого слідує, що надана на дослідження волога порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору містить психотропну речовину афметамін (фенамін), маса у речовині дорівнює 0,715 г. Для проведення експертного дослідження доставлений прозорий кульок типу «файл», прошитий ниткою білого кольору. Кінці ниток заклеєні та опечатані за допомогою паперової смужки, що має два відбитки печатки «Для довідок» Оболонське районне управління головного управління МВС України у м. Києві» та пояснювальний напис «Вилучено у ОСОБА_12 поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору по просп. Оболонському, 1Б в м. Києві. Поняті: 1 (підпис) Ващук, 2 (підпис) Хоменко. Вилучив слідчий СВ Оболонського РУ ОСОБА_17 (підпис)».
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_18 повідомила, що недостатньо очищені амфетаміни можуть змінювати відтінки кольору залежно від ступеню висихання. У зв`язку із чим волога речовина, що була надана на дослідження, змінила відтінок та була описана експертом у висновку як речовина світло-рожевого кольору. Крім того, експерт звернула увагу на різне сприйняття відтінків кольору різними особами.
Безпосередньо дослідивши вказані вище докази обвинувачення, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що показання допитаних у суді свідків суперечать один одному щодо суттєвих обставин інкримінованого ОСОБА_23 злочину. Зокрема, свідок ОСОБА_16 стверджував, що у його присутності в особи чоловічої статті нічого не вилучалося, а пакет із порошкоподібною речовиною вже знаходився на багажнику автомобіля, коли вони із іншим понятим туди підійшли,і правоохоронці у присутності понятих повідомили, що пакет був вилучений у чоловіка, який знаходиться в салоні автомобіля. В той же час, свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_7 безпосередньо зі своєї кишені дістав пакет із речовиною, який у подальшому був запакований та опечатаний. При цьому ОСОБА_15 запевняє, що слідча дія, в ході якої у обвинуваченого була вилучена речовина, проходила на парковці ТРЦ «Дрім Таун», розташованої ближче до станції метро «Мінська», тобто з протилежного від супермаркета «Новус» боку будівлі зазначеного ТРЦ, а згідно показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та даних протоколу, огляд місця події відбувався з іншого боку ТРЦ «Дрім Таун», на що вказує розташування супермаркету «Новус», що наближений до станції метро «Оболонь.
Встановивши, що показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суттєво відрізняються як щодо обставин вилучення пакету із порошкоподібною речовиною у ОСОБА_12 , так і місце проведення даної дії, але їх свідчення збігаються у тому, що особа, в якої це вилучення відбувалося, жодним, чином не була встановлена в їх присутності, суд обгрунтовано прийняв їх до уваги лише у тій частині, що не суперечать один одному.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_14 суд враховував, що останній, як співробітник оперативного підрозділу, здійснював затримання ОСОБА_12 , законність якого сторона захисту ставить під сумнів. Крім того, суду не було надано жодного процесуального документу про затримання обвинуваченого.
Також суд встановив, що в ході огляду місця події, відповідно до складеного протоколу, вилучений у ОСОБА_12 пакет із речовиною був поміщений до поліетиленового пакету, що, у свою чергу, був прошитий нитками білого кольору, після чого скріплений печаткою (штампом)та підписаний понятими. Проте, обидва понятих заперечили прошиття пакету, повідомили, що він був зв`язаний ниткою, крім того відтиск печатки або штампу у їх присутності на бирці не проставлявся. Як убачається з описової частини висновку судово-хімічного експерта № 3207х, об`єкт дослідження був доставлений саме у тому упакуванні, про яке зазначено у протоколі, і який не підтвердили поняті. Також суд звернув увагу на те, що, із зазначеного висновку слідує, що бирку на упакуванні підписала особа на прізвище « ОСОБА_24 », яка взагалі не приймала участь у слідчій дії.
Враховуючи показання понятих, висновок судово-хімічного експерта № 3207х, судом було зроблено висновок, що опечатування вилученого в ході огляду місця події пакету із речовиною, придбання та зберігання якої інкримінується ОСОБА_7 , відбулося після закінчення слідчої дії, тобто з порушенням вимог ч.4 ст.104 та ч.5 ст.237 КПК України, що тягне за собою недопустимість цього доказу.
Належним чином обгрунтувавши свої висновки, врахувавши при цьому положення ст.62 Конституції України, ст. 373 КПК України, суд першої інстанції дійшов до висновку, що представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_12 поза розумним сумнівом.
Колегія суддів, повторно дослідивши досліджені судом першої інстанції докази, погоджується з такими висновками суду, оскільки допущені органом досудового розслідування порушення процедури при вилученні речових доказів, складанні протоколу огляду місця події під час якого взагалі в присутності понятих не встановлювались дані про особу ОСОБА_7 , суттєві розбіжності в показаннях свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо обставин вилучення пакету із порошкоподібною речовиною у ОСОБА_12 та місця проведення даної дії, позбавляє суд можливості дійти висновку про винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Небгрунтованими колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги прокурора з приводу істотних порушень судом першої інстанції вимог КПК України.
Так, відмова судом 12 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання прокурора про привід обвинуваченого без виходу до нарадчої кімнати не потягнула за собою порушення права на захист та не порушила істотно іншим чином права учасників судового розгляду і не впливає на законність та обгрунтованість судового рішення.
Посилання прокурора на обмеження судом в судовому засіданні 14 вересня 2016 року строку для надання доказів стороною обвинувачення та встановлення терміну закінчення судового слідства і переходу до судових дебатів також є необгрунтованим, оскільки судовий розгляд у даному кримінальному провадженні тривав з 21.03.2016 року по 28.11.2017 року (відбулося 12 судових засідань) і у прокурора було достатньо часу для надання доказів, які він вважав за необхідне. В судовому засіданні 28.11.2017 року головуючим було поставлене перед сторонами провадження питання про можливість закінчення перевірки обставин справи доказами та переходу до судових дебатів, на що прокурор відповів вважаю за можливе (т.1, а.п.198). Отже, загальних засад кримінального провадження, а саме принципу диспозитивності, як про те вказує прокурор, порушено не було.
Відмова судом під час судового розгляду 03 березня 2017 року в задоволенні клопотання клопотання прокурора про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_17 для їх допиту, не свідчить про неповноту судового розгляду, оскільки в подальшому свідок ОСОБА_17 був допитаний в судовому засіданні 28.11.2017 року.
Свідок ОСОБА_20 , який був слідчим у даному кримінальному провадження, був допитаний судом апеляційної інстанції та засвідчив, що під час досудового розслідування вимоги КПК не порушувались, а ОСОБА_7 повністю визнавав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дані показання слідчого, в силу вимог ч.7 ст.97 КПК України, у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки вони стосуються пояснень особи, наданих слідчому під час здійснення ним кримінального провадження.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання
Таким чином, рішення суду про виправдання ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргупрокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення залишити без змін.
Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення
Судді:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/824/221/2018
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України

Суддя у першій інстанції ОСОБА_25
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1