Справа № 761/937/18
Провадження № 1-кс/761/1039/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої можливе застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 123 85 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, українки, з вищою освітою, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судима,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про змінуОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на поміщення до психіатричного закладу, що виключають небезпечну поведінку останньої.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 20.10.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 20.10.2017, перебуваючи за місцем свого мешкання, вчинила вбивство свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2017 до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого продовжений до 21.01.2018.
У подальшому, відповідно до рішення слідчого судді від 20.10.2017 ОСОБА_4 направлено до Київського міського центру судовопсихіатричної експертизи для проведення стаціонарної судової психологопсихіатричної експертизи, відповідно до висновку якої від 19.12.2017 № 27 ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У зв`язку з викладеним та з наявністю ризиків непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 , яка, на думку слідчого, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий просив змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на поміщення останньої до психіатричного закладу.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

ОСОБА_4 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи, що ОСОБА_4 наразі проходить лікування у медичному закладі. Лікування має певні позитивні результати, тому наполягали на відсутності необхідності у застосуванні ініційованого стороною захисту запобіжного заходу. Крім того, захисник просила передати ОСОБА_4 на піклування її чоловіку - ОСОБА_9 .

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 200 КПК передбачено, що слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Підставами для ініціювання зміни запобіжного заходу, зокрема, є наявність обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Як свідчить клопотання, такими обставинами є підтверджена висновком судово-психіатричної експертизи від 19.12.2017 № 217 небезпека поведінки ОСОБА_4 щодо себе та оточуючих, оскільки відповідно до вказаного висновку ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Відповідно до ч.1 ст.508 КПК до особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру, може бути застосований запобіжний захід у вигляді її до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

У силу ч.2 ст.508 КПК вказаний запобіжний захід застосовується з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності.

Зазначений вище факт встановлений висновкомсудово-психіатричної експертизи.

Слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 покладені на неї обов`язки рішенням слідчого судді від 21.10.2017 не порушувала, з 20.12.2017 з власної ініціативи перебуває на стаціонарному лікуванні в ТМО «Психіатрія» у м. Києві, тобто вжила заходи з метою стабілізації свого психологічного стану та мінімізації своєї небезпеки для оточуючих.

Отже, на підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про те, що існує незначна ймовірність того, що ОСОБА_4 , усвідомивши тяжкість вчиненого, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ініціатором клопотання та матеріалами клопотання не доведенні заявлені стороною обвинувачення ризики вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та здійснення дій з метою незаконного впливу на свідків.

Інші ризики, які б свідчили про можливу непроцесуальну поведінку ОСОБА_4 стороною обвинувачення не наведені.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність певного ризику непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Однак, у силу п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 .

У силу ч. 1 ст. 508 КПК до особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру, може бути застосований запобіжний захід, зокрема, у вигляді передання на піклування близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Приймаючи до уваги обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати менш суворий запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 508 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на поміщення до психіатричного закладу відмовити.

Передати ОСОБА_4 на піклування її чоловіку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з обов`язковим лікарським наглядом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1