печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника ТОВ «СБ ЛТД» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора ТОВ «СБ ЛТД» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться клопотання директора ТОВ «СБ ЛТД» ОСОБА_5 , в якому останній просить скасувати арешт, накладений на незавершене та завершене будівництво, що на земельних ділянках з кадастровим номером :82:414:0005 площею 1,6892 га, :82:414:0040 площею 0,9285 га та :82:414:0131 площею 0,3071 га по вул. Ракетній 24 в м. Києві.
Так, підставою застосування заходів забезпечення кримінального провадження слугувало клопотання та додані до нього письмові докази сторони кримінального провадження в особі слідчого ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 , що заявлялося в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000501.
Особа яка подала скаргу вказує, що відповідно до Договору від 18.10.2013 року №18/10/13 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника ТОВ «Техенерго» передало а ТОВ «СБ ЛТД» прийняло функції замовника будівництва об`єкта будинку за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, 24, в Голосіївському районі м. Києва, з усім необхідним устаткуванням, інженерними мережами, благоустроєм та іншими необхідними згідно з проектом роботами. Ухвалою слідчого судді від 09.04.2015 року, було накладено арешт всупереч законним правам та інтересів ТОВ «СБ ЛТД», оскільки в матеріалах справи відсутнє будь-яке кримінальне провадження, предметом якого є вказана земельна ділянка, чи ТОВ «СБ ЛТД» виступає суб`єктом такого кримінального провадження. Всупереч цьому, арешт вказаної земельної ділянки було накладено в рамках кримінального провадження №0000501.

На підтвердження своєї позиції директор товариства посилається на додані до клопотання письмові докази.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечувала.
Вивчивши письмові докази по справі в їх сукупності, заслухавши думку особи, що подала скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що письмові докази, долучені до клопотання про скасування арешту є належними та допустимими, думка директораТОВ «СБ ЛТД» та правова позиція останнього заслуговує на увагу, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні заявник зазначив, що ТОВ «СБ ЛТД» не має жодного стосунку до кримінального провадження №0000501, не є пов`язаною з юридичними особами, наведеними в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року та не були присутні при розгляді вказаного питання, а тому не зрозуміло як накладення арешту на незавершене та завершене будівництво, по вул. Ракетній 24 в м. Києві товариства та, в результаті дестабілізації його господарської діяльності може допомоги встановити істину у кримінальному провадженні.Також заявник зазначив, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що ТОВ «Техенерго» або ТОВ «СБ ЛТД» проводили самовільне будівництво, на земельних ділянках з кадастровим номером :82:414:0005 площею 1,6892 га, :82:414:0040 площею 0,9285 га та :82:414:0131 площею 0,3071 га по вул. Ракетній 24 в м. Києві. Законність дії вказаних товариств підтверджується постановою від 15.12.2014 року Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/15182/14, залишеним без змін 24.03.2015 року Київським апеляційний адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За змістом ст. 173 КПК України слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, повинен переконатись у доведеності необхідності такого арешту та у наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132 та 172 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір майнової шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав контрактної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73 SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, SeriesAN 98).

Слідчим суддею встановлено,що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту не повідомлялось про підозру службовим особам підприємства та не заявлено цивільний позов, що вказує на відсутність підстав викладених у ч. 1,2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову. Також органом досудового розслідування не надано даних про те, незавершене та завершене будівництво, що на земельних ділянках з кадастровим номером :82:414:0005 площею 1,6892 га, :82:414:0040 площею 0,9285 га та :82:414:0131 площею 0,3071 га по вул. Ракетній 24 в м. Києві, є предметом злочинної діяльності.
Проте, допустимих та достатніх, в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність вказаного майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування для вивчення та дослідження слідчому судді не представлено.
Не містить правового обґрунтування також посилання як на підставу арешту майна забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
З урахуванням викладеного та вимог, передбачених ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання директора ТОВ ««СБ ЛТД»» про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ
Клопотання власника майна директора ТОВ «СБ ЛТД» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - задовольнити.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року, а саме на незавершене та завершене будівництво (крім житлових приміщень, які належать фізичним особам), що на земельних ділянках з кадастровим номером :82:414:0005 площею 1,6892 га, :82:414:0040 площею 0,9285 га та :82:414:0131 площею 0,3071 га по вул. Ракетній 24 в м. Києві, які надані в оренду ТОВ «Техенерго» строком на 15 років для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з діловим і культурним центром та підземною автостоянкою, з забороною розпорядження, користування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий судя ОСОБА_1