Номер провадження: 11-сс/785/188/18
Головуючий у першій інстанції Гарський
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
26.01.2018 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на автомобіль марки МAZDA 3, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як такого, що був пропущений з поважних причин.

Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку ОСОБА_2 суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Пунктом 9-2 ч.1 ст.393 КПК України, передбачено, що право на оскарження ухвали слідчого судді має фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані до суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

ОСОБА_2 оскаржила ухвалу слідчого судді про накладення арешту на автомобіль МAZDA 3, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Разом з цим, до поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 надала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3613421 оформлений на ОСОБА_3 .

Будь-яких документів, які підтверджують те, що ОСОБА_2 є законним власником або користувачем автомобілю МAZDA 3, і таким заходом забезпечення кримінального провадження як арешт майна, порушені її права та законні інтереси ОСОБА_2 до апеляційної скарги не долучила.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 є особою, яка не має право на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2017 року, оскільки вона не надала документів, які підтверджують її право власності або користування на арештоване майно, а також доказів про те, що арештоване майно стосується її інтересів.

Крім того, в порушення вимог ч.5 ст.396 КПК України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга ОСОБА_2 не підписані особою, яка їх подала.

Слід зазначити, що ст.422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, що не має право на подачу апеляційної скарги
При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку підлягають поверненню особі, що їх подала.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.399 КПК України суддя-доповідач роз`ясняє особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись статтями 7, 9, 50, 393, ст.396, п.2 ч.3 ст.399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2017 року повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслатиОСОБА_2 .

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що відповідно до ч.7 ст.399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_1