ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6982/2017
УХВАЛА
07 серпня 2017 року м. Дніпро

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000727 клопотання слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , погоджено з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 9 вересня 2015 року за підозрою старшини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 липня 2014 року наказом № 148 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_1 ) старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду головного сержанта радіотехнічної батареї 2 підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 5 березня 2015 року в Україні діє особливий період.
У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04.03.2015 № 39, зазначено, що до ст. 407 КК України внесено зміни та її доповнено ч.4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05.03.15 року.
Старшина ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Однак 20 липня 2015 року старшина ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє, не приймаючи мір для повернення до військової частини.
Таким чином, у період з 20 липня 2015 року по теперішній час старшина ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду, та ухиляється від проходження військової служби.
За викладених вище обставин дії старшини ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
10 вересня 2015 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.
Також, 10 вересня 2015 року у зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження старшини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , його оголошено у розшук.
Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України. Відповідно до вимог п.п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючі викладене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.189-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати слідчому військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Строк дії цієї ухвали шість місяців з дня її винесення

Слідчий суддя ОСОБА_1