АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/366/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 201 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у провадженні заступника начальника відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.09.2017 року частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та змінено застосований запобіжний захід в частині зменшення розміру визначеної застави для забезпечення виконання покладених обов`язків та визначено заставу у розмірі 940 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 504 000 (один мільйон п`ятсот чотири тисячі) грн., щодо підозрюваного:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Федорівка Фастівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність та недоведеність прокурором передбачених ст. 177 КПК України ризиків та умов, які б свідчили про виключність обставин для перевищення максимальної межі визначеного п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави.
Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прокурор у провадженні заступник начальника відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій з урахуванням доповнень, просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.09.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що при розгляді клопотання захисника слідчий суддя не врахував, що вказане клопотання не містить нових обставин, які б не розглядалась слідчим суддею та колегією суддів про застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, а стороною захисту у свою чергу не надано слідчому судді доказів, які б свідчили про відсутність або зменшення передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Також прокурор зазначає, що слідчим суддею не взяті до уваги доводи сторони обвинувачення про те, що застосований щодо ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 000 000 грн. є доведений стороною обвинувачення та визначений тим ступенем довіри при якому ї втрата є достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у ОСОБА_9 бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також те, що наведені стороною захисту обставини про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан були предметом розгляду слідчим суддею та колегією суддів при застосуванні запобіжного заходу і повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того прокурор зазначає, що 22.06.2017 року за підозрюваного ОСОБА_9 була внесена СТ «Вишенька» застава у сумі 10 000 000 грн. та останній був звільнений з-під варти, що підтверджує доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування щодо нього застави саме у такому розмірі.

Висновок слідчого судді щодо потреби ОСОБА_9 у фінансових витратах на обстеження та лікування за переконанням прокурора є недоведеним стороною захисту та не пов`язаний із розміром застави.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, додатково зазначивши, що при зменшенні раніше визначеної та внесеної суми застави, слідчий суддя вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінально-процесуальним законодавством, та жодним чином не вирішував клопотання щодо зміни запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_9 , його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні просили відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки прокурором подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Зазначили про відсутність у суду апеляційної інстанції будь-яких підстав для перегляду ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу, оскільки таке судове рішення не зазначено в переліку ст. 309 КПК України як таке, що може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18.11.2016 року за № 0003536, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

23.05.2017 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

26.05.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 10 000 000 грн.

22.06.2016 року Споживчим товариством "Вишенька" за підозрюваного ОСОБА_9 було внесено заставу і 23.06.2017 року останнього було звільнено з-під варти.

Тобто, за положеннями ч.4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_9 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

27.06.2017 року захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про зміну відносно підозрюваного запобіжного заходу.

24.07.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено щодо ОСОБА_9 строк дії покладених на нього обов`язків строком на два місяці.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.09.2017 року клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу задоволено частково, змінено застосований запобіжний захід в частині зменшення розміру визначеної застави для забезпечення виконання покладених обов`язків та визначено заставу у розмірі 940 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 504 000 (один мільйон п`ятсот чотири тисячі) грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 1 ст. 176 КПК України визначені види запобіжних заходів, якими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Системний аналіз вказаних норм кримінально-процесуального закону дає підстави вважати, що в порядку ст. 201 КПК України може бути змінено запобіжний захід з одного, передбачено в ч.1 ст. 176 КПК України на інший, з цього ж переліку.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.09.2017 року застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід застава на інший не змінювався, було зменшено раніше визначений розмір застави з 10 000 000 грн. до 1 504 000 грн.
Відповідно до вимог п.18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.
За положеннями ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Натомість, фактично задовольняючи клопотання сторони захисту про зменшення раніше визначеного розміру застави, при відсутності процесуального способу розгляду і вирішення даного клопотання, слідчий суддя місцевого суду визначив таке як зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення не відповідає вищезазначеним вимогам, оскільки постановлене без дотримання вимог КПК України щодо розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу, поза межами повноважень слідчого судді при вирішенні такого клопотання. зменшуючи раніше визначений підозрюваному розмір застави, слідчий суддя діяв у спосіб, який не грунтується на вимогах процесуального закону.
Щодо можливості оскарження прокурором в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зменшення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на наступне.
За положеннями ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Слід зробити висновок, що положення ч. 4 ст. 399 КПК України стосуються відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, які прямо визначені у статтях КПК України, тобто на такі рішення, які слідчий суддя, суд має право ухвалювати згідно із законом.
Оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК України, бо не узгоджується з положеннями кримінально-процесуального закону стосовно його повноважень, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження виходив з приписів статті 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК), а її зміст розкрито у статті 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
При цьому колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 08.04.2015 №3-рп/2015 (п.2.1 рішення), що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії що містяться у вказаній статті повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17.10.1997 та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001). Отже, позбавлення за даних обставин однієї із сторін кримінального провадження права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 14.09.2017 року було б порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
За таких обставин, зважаючи, що слідчим суддею не дотримано вимог закону при задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_9 , яке не передбачено положеннями кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає доводи прокурора обґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 201, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні заступника начальника відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року, якою задоволено частково клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та змінено щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застосований запобіжний захід в частині зменшення розміру визначеної застави для забезпечення виконання покладених обов`язків та визначено заставу у розмірі 940 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 504 000 (один мільйон п`ятсот чотири тисячі) грн., скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3