Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5136/17
У Х В А Л А
іменем України
22 вересня 2017 року м. Полтава
Під час розгляду скарги в судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримала її вимоги, просила скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 для участі в розгляді скарги за викликом слідчого судді не з`явився.
За таких обставин, враховуючи, що неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а також встановлені нормами ст. 306 КПК України строки для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі слідчого.
Кримінальне провадження здійснювалося за попередньою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Згідно п.3 ч.1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За нормами ч. 1 ст. 172 КК України, за ознаками якої здійснювалося досудове розслідування, кримінальним правопорушенням є незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.
Поняття "інше грубе порушення законодавства про працю", яке використане законодавцем у частині 1 статті 172 КК, має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід звертатися до відповідних норм Кодексу законів про працю України. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.
Визнання порушення законодавства про працю грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: 1) характеру порушуваних трудових прав людини; 2) категорії працівника, права якого порушуються; 3) об`єктивних ознак здійснюваного порушення (тривалість, систематичність, тяжкість можливих наслідків, кількість потерпілих тощо); 4) суб`єктивних ознак здійснюваного порушення (злісність мотивів, особисті неприязні стосунки тощо). Отже, вирішуючи питання про те, чи є порушення законодавства про працю грубим, у кожному окремому випадку слід виходити з характеру порушених трудових прав людини, обставин, за яких вчинено це порушення, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду (Правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року).
Як в заяві про вчинення кримінального правопорушення (том 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 7), так і в судовому засіданні під час розгляду даної скарги, ОСОБА_3 посилалася виключно на наявність порушень трудового законодавства щодо неї, вчинених головним лікарем Полтавського міського пологового будинку саме в період листопада 1994 року.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Враховуючи зміст зазначеної заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину від 20 травня 2013 року, диспозицію ч. 1 ст. 172 КК України, на досудовому розслідуванні в межах даного кримінального провадження підлягали обов`язковому встановленню обставини наявності чи відсутності порушень норм трудового законодавства відносно ОСОБА_3 (яка на той час дійсно працювала на посаді акушерки Полтавського міського пологового будинку) в період листопада 1994 року.
В постанові про закриття кримінального провадження від 19 червня 2017 року, яка є предметом оскарження до слідчого судді, слідчий прийшов до висновку про те, що перевірити роботу ОСОБА_3 07 листопада 1994 року не представляється можливим, оскільки первинні документи знищені.
У разі, якщо зазначені матеріали слідчим оцінено критично, про це має міститися обґрунтування в прийнятому слідчим рішенні.
Саме недоплата відповідної суми грошових коштів ОСОБА_3 , підтверджена листом Управління охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації та довідкою спеціаліста ЦБ УОЗ ОСОБА_5 (а.с. 8-9 том. 1 матеріалів кримінального провадження», і є суттю тих порушень трудового законодавства, на які посилається заявник.
Окрім того, враховуючи диспозицію ч. 1 ст. 172 КК України, в межах кримінального провадження, за умови встановлення порушень трудового законодавства щодо заявника, в обов`язковому порядку підлягали встановленню і наступні обставини.
Слідчим також не перевірено твердження заявника ОСОБА_3 про те, що в результаті вказаної невиплати порушено її право на належне пенсійне забезпечення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Хоча в результаті досудового розслідування слідчим і були зібрані докази, але вони не знайшли детальної оцінки в прийнятому слідчим рішенні. В прийнятій постанові слідчим не надані відповіді на поставлені заявником ОСОБА_3 питання в заяві про вчинення злочину.
При вирішення скарги ОСОБА_3 , слідчим суддею також звертається увага слідчого на необхідність аналізу чинного на час подій листопада 1994 року кримінального закону, зокрема, щодо відповідальності за порушення законодавства про працю, щодо дії кримінального закону в часі та щодо строків давності, на що вже зверталася увага колегією суддів апеляційного суду Полтавської області в ухвалі від 06 жовтня 2016 року.
Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1

22.09.2017