печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши провадження за клопотанням ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт з грошових коштів.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки арешт накладено обґрунтовано, вказані грошові кошти визнано речовим доказом та іншими слідчими суддями вже розглянуті аналогічні клопотання, в задоволенні яких відмовлено.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006155 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.193 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Частина 3 ст. 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
З наданих в судовому засіданні матеріалів вбачається, що кошти, на які накладено арешт, визнано речовим доказом, як на предмет злочину.
Разом з тим, клопотання не містить належного обґрунтування та доказів того, що зазначені грошові кошти належать саме заявнику, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати майна, настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Тому, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.26, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1