Єдиний унікальний номер 243/1811/17
Номер провадження 11-кп/775/170/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/170/2018 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 243/1811/17 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 4 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 4 жовтня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, що працює на посаді кабельника спаювальника комбінованого центру телекомунікацій № 541 м. Краматорська Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1360.00грн.).

Згідно вироку суду ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин: 03.02.2017 року приблизно о 18 годині, у ОСОБА_7 , знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 разом зі своїми пасинками Ізман ОСОБА_9 , Ізман ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_7 схопив обома руками ОСОБА_11 за светр в області грудної клітини, після чого кулаком правої руки наніс один удар в передню область голови зліва ОСОБА_11 , далі кулаком правої руки один удар в передню область голови в чоло ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 кулаком руки наніс один удар в передню область голови в ніс.

Протиправними діями ОСОБА_7 ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: легка закрита черепно-мозкова травма, синці на шкірі обличчя, закритий перелом кісток носу, струс головного мозку утворились від ударної дії тупих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючи для свого загоєння понад 6-ти днів, але не менш як 21 день.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 . Вважає, що вирок є немотивованим, необ`єктивним. Суд не звернув увагу на пояснення ОСОБА_12 в частині того, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_13 і її синами склались неприязні відносини, внаслідок чого вони обмовили його у скоєнні злочину. Вказує на невідповідність висновків суду тим доказам, які були досліджені в судовому засіданні, протиріччя між показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 щодо послідовності нанесення ударів, між їх поясненнями під час слідчого експерименту та в судовому засіданні. Суд не дав оцінку показанням свідка ОСОБА_15 , який дав пояснення, що не бачив будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_14 , окрім синця під оком. Захисник вважає, що суд безпідставно не звернув увагу на показання свідка ОСОБА_16 , із яких вбачається, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження в іншому місці та від інших осіб. Вважає, що показання цього свідка узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи щодо механізму та локалізації нанесених потерпілому тілесних ушкоджень. Висновки судово-медичної експертизи щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень вважає неповними та не конкретними. Наголошує на тому, що свідок ОСОБА_14 визнаний судом недієздатною особою, а тому до його показань слід віднестись критично та не приймати їх до уваги. З урахуванням викладеного апелянт вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 не доведена, тому суд не мав законних підстав для ухвалення обвинувального вироку.

На зазначену апеляцію надійшли заперечення прокурора, в яких він обґрунтовує спростування доводів апеляції, вважає, що вироку суду є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- захисник та обвинувачений підтримали доводи апеляції;

- прокурор підтримав доводи апеляції частково, вважав за необхідне вирок суду змінити в частині викладення фактичних обставин щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, виконуючи вимоги статті 94 КПК України, суд першої інстанції дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення обвинувального вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину в скоєному злочині не визнав, підтвердив, що дійсно, в зазначений в вироку день, час та місце між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_13 , її сином ОСОБА_17 виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_17 вжив продукти харчування, належні йому, і які знаходилися в спільному холодильнику. Але він ОСОБА_18 не бив, але викликав співробітників міліції, так як ОСОБА_17 йому погрожував. Зазначає, що з колишньою дружиною та потерплим у нього склалися неприязні стосунки, тому вони його обмовляють.

Разом з тим, вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами.

Так, перш за все, суд обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що обвинувачений є його вітчимом. Останній рік між ОСОБА_12 та ним були не дуже хороші стосунки, пов`язані з фінансовими питаннями. Обвинувачений та він з матір`ю і братом вели окремі бюджети. 03.02.2017 року в післяобідній час, перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, він пришов додому, дома нікого не було. Він взяв з холодильника два шматки ковбаси, які належали, як вияснилось пізніше, ОСОБА_12 , з`їв їх та пішов відпочивати. Біля 18 год. прийшов ОСОБА_12 , між ним та його матір`ю виникла сварка за ковбасу. Він підвівся, вийшов у отвір дверей спальні та сказав, що це він зробив помилково. ОСОБА_12 з коридору кинувся до нього у спальню та двома руками схопив його за плечі светра. Він також схопив ОСОБА_12 двома руками за плечі светра, і вони так вийшли зі спальні до коридору. В коридорі ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс удар в ліве око. Потім один удар лівою рукою в лоб, третій удар правою рукою у ніс, але він продовжував його утримувати за одяг, оскільки не очікував таких дій. Все відбулося дуже швидко. Мати у цей час була на кухні. Вона вийшла з кухні та розняла їх. Після цього ОСОБА_19 викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, він все пояснив та вони спитали, чи буде він писати заяву. В поліцію та до лікарні він звернувся вже в понеділок 06.02.2017 року, оскільки не думав, що у нього такі серйозні тілесні ушкодження.

Показання потерпілого підтверджені показаннями свідка ОСОБА_14 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він є братом ОСОБА_18 03.02.2017 року він з матір`ю прийшов додому і побачив, що ОСОБА_17 спав у спальні. Він також зайшов до спальні. Після прийшов ОСОБА_12 , розбудив ОСОБА_18 , і він особисто бачив, як ОСОБА_12 наніс лівою рукою в область ока один удар ОСОБА_20 , а потім в ніс. Причиною цьому було те, що ОСОБА_12 побачив, що з холодильника зникла належна йому ковбаса. Він питав у ОСОБА_18 про те, де його продукти. Додав, що ОСОБА_7 наніс потерпілому три удари, а після сам і викликав поліцію. У брата був синець та переламаний ніс. Він бачив, як на обличчі брата появився синець після удару ОСОБА_12 . Мати в цей час перебувала на кухні. В момент нанесення удару він знаходився на відстані 1 м від обвинуваченого та потерпілого.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недопустимості показань свідка ОСОБА_21 на підставі того, що він рішенням Слов янського міськрайоного суду від 08.05.2015 року визнаний недієздатним. Це питання було предметом обговорення суду першої інстанції , який, проаналізувавши положення статей 65, 87 КПК України зазначив, що будь-яких обмежень щодо неможливості допиту ОСОБА_21 як свідка не встановлено, і його показання як доказ не є недопустимим в розумінні ст. 87 КПК України та повинні бути оцінені судом у сукупності з іншими дослідженими доказами.

Показання потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 підтверджені дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, протоколами слідчого експерименту від 15.02.2017 року та 16.02.2017 року, під час яких вони розповіли та показали про обставини скоєння злочину, при цьому на статисті зазначили яким чином, куди та скільки разів обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження (а.с. 76-78, 79-82).

Крім того, свідок ОСОБА_13 підтвердила, що в зазначені у вироку день, час та місце, а також із зазначеного мотиву між обвинуваченим та потерпілим сталася бійка. Вона в цей час перебувала на кухні. Коли вибігла з кухні на звуки бійки, то побачила обвинуваченого та потерпілого і стала між ними, щоб припинити бійку. Після цього син пішов до спальні, а обвинувачений до коридору. У ОСОБА_18 обличчя було червоного кольору, біля лівого ока появився синець. Вона викликала поліцію та працівникам поліції вони розповіли обставини справи, хотіли написати заяви, але працівники поліції вийшли з квартири та не повернулися.

О 19 годині 30 хвилин ОСОБА_17 пішов до друга, повернувся лише у понеділок 06.02.2017 року, і вони одразу пішли до поліції та лікарні.

Обгрунтовано суд послався і на показання свідка ОСОБА_22 , яка підтвердила, що 03.02.2017 року після 17 години чула сварку у квартирі ОСОБА_12 , а через 1-2 години приїхали працівники поліції, які стояли в спільному коридорі та про щось спілкувалися. Також бачила ОСОБА_21 , який сказав їй, що ОСОБА_12 побив ОСОБА_23 . Через два дні бачила ОСОБА_18 , у якого був синець на лівому оці та по середині обличчя пухлина.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_24 пояснили, що вони є інспекторами патрульної служби та 03.02.2017 року перебували у патрулюванні. За викликом вони прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де з`ясували, що сварка відбулася між співмешканцями житла із-за з`їденого шматка ковбаси. Жінка сказала, що обвинувачений побив її сина. ОСОБА_12 не заперечував, що вдарив потерпілого. У потерпілого був червоний синець під оком, такий, як тільки що нанесений.

Відповідно до висновку судово медичного експерта № 45 від 07.02.2017 року у ОСОБА_11 виявлена легка закрита черепно-мозкова травма: синці на шкірі обличчя, закритий перелом кісток носу, струс головного мозку утворилися від ударної дії тих предметів, можливо у зазначений термін та має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю, як потребуюча для свого загоєння терміну понад 6 днів, але не менше як 21 день (три тижні) (а.с.75).

Згідно висновку № 66 від 17.02.2017 року судово-медичного експерта, який на підставі вивчення описової частини висновку експерта № 45 від 07.02.2017 року за фактом судово-медичного освідування ОСОБА_11 та вивчення наданих протоколів слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка ОСОБА_14 , прийшов до висновку, що судово-медична експертиза не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 при механізмі, на який вказали під час проведення слідчих експериментів 15.02.2017 року ОСОБА_14 та 16.02.2017 року ОСОБА_11 а саме при нанесенні ударів по обличчю (а.с. 83).

Всі зазначені вище докази узгоджуються між собою, висновками експерта підтверджені пояснення потерпілого, свідка ОСОБА_21 щодо часу, механізму, локалізації та знаряддя нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Висновки експерта є зрозумілими, повними, не суперечать іншим дослідженим судом доказам. Тому доводи апеляції на недоліки експертиз, їх неповноту, зокрема, через те, що експерт не дав відповідь на питання, чи можливе утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_18 за інших обставин (падіння потерпілого на сходах), які є тільки припущенням сторони захисту, є необґрунтованими. Крім того, сторона захисту не зверталась з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи з тим, аби поставити на вирішення експерта саме це питання.

Крім того, наведена сукупність доказів, що узгоджуються між собою, спростовує твердження ОСОБА_7 про навмисну обмову його потерпілим, його братом та ОСОБА_13 . Більше того, аби у них була мета обмови, то, беззаперечно, ОСОБА_13 свідчила би про те, що безпосередньо бачила як ОСОБА_7 наносив удари її сину ОСОБА_25 . Але, навпаки, свідок цього не пояснювала, а тільки констатувала, що чула звуки бійки.

Суд першої інстанції надав аналіз і показанням свідка ОСОБА_16 , який пояснив суду, що 03.02.2017 року приблизно о 17-19 годині він підіймався по сходах будинку АДРЕСА_3 додому і побачив, що на сходах лежить у нетверезому стані Ізман ОСОБА_26 . Він підійшов до нього, підняв його та допоміг дійти до його квартири на другому поверсі. Обличчя у ОСОБА_18 було таке, що заплило, він думає, що як від удару. Додав, що у родині ОСОБА_12 постійні сварки. У нього з ОСОБА_7 хороші стосунки, а з Ізманом він стосунків не підтримує.

Так, суд зазначив, з чим погоджується і апеляційна інстанція, що свідок ОСОБА_16 не був очевидцем подій, що він бачив ОСОБА_18 до інциденту ОСОБА_18 ж з ОСОБА_27 вважати немає підстав, а наявність такого виду обличчя, як начебто від удару, є тільки припущенням.

Обговорюючи доводи апеляції про невідповідність висновків суду щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень дослідженим доказам, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з обвинувального акту, формулюючи обвинувачення, орган досудового розслідування зазначив, що ОСОБА_28 «схопив обома руками ОСОБА_11 за светр в області грудної клітини, після чого кулаком правої руки наніс один удар в передню область голови зліва ОСОБА_11 , далі кулаком лівої руки наніс один удар в передню область голови в чоло ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс один удар в передню область голови в ніс».

Цей механізм нанесення ударів повністю підтверджений дослідженими в судовому засіданні доказами, обґрунтування чому уже викладено в цій ухвалі вище. Однак суд, формулюючи обвинувачення, визнане ним доведеним, необгрунтовано зазначив, що удар в чоло був нанесений правою рукою ОСОБА_12 , та не зазначив кулаком якої руки ОСОБА_12 наніс удар в область носу. В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що вирок суду належить змінити в частині викладення обвинувачення, визнаного судом доведеним. Ця зміна не носить характер суттєвих розбіжностей, ґрунтується на висунутому обвинуваченні, від якого захищався ОСОБА_12 .

Статтею 65 КК України передбачено, що, вирішуючи питання про вид та розмір покарання стосовно особи, визнаної винною в скоєнні злочину, суди повинні дотримуватись загальних засад призначення покарання, що є гарантією реалізації принципів законності, справедливості, індивідуалізації покарання; враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене ОСОБА_28 покарання відповідає вимогам цієї норми закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 4 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити: зазначити в мотивувальній частині вироку при викладенні обвинувачення, визнаного судом доведеним, що удари ОСОБА_7 наніс кулаком правої руки в передню частину голови зліва ОСОБА_11 , далі кулаком лівої руки один удар в передню область голови в чоло ОСОБА_11 , після чого кулаком правої руки один удар в передню область голови в ніс ОСОБА_11 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Судді