Номер провадження: 11-сс/785/126/16
Номер справи місцевого суду: 520/1135/16к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_7 ,

в присутності слідчого: ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 04.02.2016 року, у рамках кримінального провадження за №0000032 внесеному до ЄРДР 03.01.2016 року за ознаками ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 ,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000032 від 03.01.2016 року про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 години 35 хвилин 03 квітня 2016 року та визначено заставу як запобіжний захід у розмірі 413400 грн.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів при наступних обставинах:

03.01.2016 приблизно о 13 годині ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_12 , біля будинку АДРЕСА_2 , погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї - пістолетом типу «Револьвер», відібрали у останнього ключі від його автомобілю марки «Тойота Королла», 1980 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , перебуваючи в салоні вказаного автомобілю, почали вимагати у ОСОБА_12 передачі їм документів на вказаний автомобіль та написання розписки про передачу автомобілю, до часу, поки в період двох неділь ОСОБА_12 не виплатить їм грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, після чого з метою отримання цих документів приїхали до будинку АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_9 та потерпілий вийшли з автомобіля та попрямували до кв. АДРЕСА_4 , де проживає останній.

В ході руху ОСОБА_9 , погрожуючи розправою, повідомив ОСОБА_12 , що у разі ненадання документів від автомобілю, він та ОСОБА_11 поб`ють ОСОБА_12 та в якості штрафу він буде винен ще більшу суму грошових коштів, ніж ту, яку підозрювані обговорювали раніше.

У подальшому, потерпілий зайшов до квартири в якій мешкає, негайно зачинив за собою двері та повідомив про скоєне своїй матері ОСОБА_13 , яка відразу зателефонувала до поліції, а ОСОБА_9 тим часом вийшов на вулицю де сів за кермо автомобіля ОСОБА_12 та разом з ОСОБА_11 покинули місце злочину, тим самим незаконно заволоділи автомобілем, належним ОСОБА_12 , чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 60000 грн.

Окрім цього, 29.01.2016 року, під час проведення обшуку (відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеса від 28.01.2016 року, ухваленої в рамках проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню), в квартирі АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено револьвер «Флобер EkolViper 4.5», якій впізнав потерпілий ОСОБА_14 як знаряддя злочину, та в барабані якого знаходилось дев`ять набоїв, калібру 5,6 мм, та нестандартний прилад для безшумної та безполум`яної стрільби (ПББС), які підозрюваний незаконно зберігав, не маючи відповідних дозвільних документів. Згідно до висновку експерта №42-Б від 01.02.2016 року, зазначений револьвер являється нестандартною, переробленою саморобним способом короткоствольною вогнепальною зброєю, чотири патрони 5,6 мл. спортивно-мисливськими патронами, а нестандартний прилад п`яти камерним глушником.

При прийнятті рішення про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованих йому правопорушень, врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вчинення його з застосуванням зброї, дані про особу підозрюваного, який не працює, та не має постійного джерела прибутку та відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя послався на підтвердження слідчим та прокурором зазначених у клопотанні обставин про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну поведінку підозрюваного та прийшов до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням застави як запобіжного заходу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 413400 грн, який на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій вона вказала, що вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та винесеною порушенням норм процесуального права та такою, яка підлягає скасуванню.
Захисник послалася на те, що відсутні жодні беззаперечні докази винуватості ОСОБА_9 та заявлене слідчим клопотання ґрунтується на припущеннях, а наведені обставини не дають законних підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не надано обґрунтування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник зазначає, що клопотання слідчого суперечить положенням ч.1 ст.184 КПК України, оскільки в ньому не викладені обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні та не наведено обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також захисник зазначає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення не є безперечними, не доводять вину ОСОБА_9 та отримані слідством з порушенням принципів всебічності та об`єктивності. Також вказує, що майже вся підозра ґрунтується на словах однієї особи заявника ОСОБА_12 , який перебуває у конфлікті та у боргових зобов`язаннях з підозрюваним.
Крім того захисник вказує, що наведений в ухвалі слідчого судді розмір застави є необґрунтовано великим, враховуючи майновий стан підозрюваного, його сім`ї, його вік, а також і те, що майнова шкода, спричинена начебто діями підозрюваного складає лише 60000 грн., що є неспіврозмірним з вказаною заставою.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження; вивчивши матеріали справи та обговоривши д2,4,6оводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з прийняттям нової ухвали, виходячи з наступних підстав:

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя загалом дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 та ч. 1 ст.263 КК України.

Зазначена підозра, грунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

При цьому, твердження захисника про необґрунтованість підозри у вчиненому з посиланням на отримані стороною захисту пояснення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені особи безпосередньо судом не допитувалися та у відповідності до вимог ч.4 ст.95 КПК України, надані захисником письмові пояснення цих осіб не можуть бути покладені в обгрунтування прийняття рішення.

Щодо наявності зазначених у клопотанні ризиків, які на думку слідчого судді підтверджені в ході розгляду клопотання, колегія суддів прийшла до висновку про те, що не всі зазначені в клопотанні слідчого доводи та викладені в ухвалі твердження про існування зазначених ризиків є обґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності існування лише ризиків можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків чи потерпілого та вчинення ним іншого злочину.

На думку апеляційного суду, на наявність існування ризику можливого впливу на потерпілого та свідків, свідчать обставини злочинів, у вчинені яких він на даний час підозрюється та його поведінка, а саме вчинення злочину з погрозою застосування вогнепальної зброї, в тому числі і з погрозою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Крім того, само по собі незаконне придбання та зберігання підозрюваним вогнепальної зброї, який обладнаний глушником, свідчить про ігнорування ним вимог закону, його схильність до вчинення інших злочинів.
Інші ризики, які зазначені у клопотанні слідчого не підтверджені долученими до клопотання матеріалами та докази на їх існування не надані слідчим та прокурором при розгляді апеляції.
Приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 2 КПК України, які регламентують завдання кримінального судочинства, враховує всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та приходить до висновку про законність постановленого у цій частині рішення, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Що стосується доводів захисника підозрюваного щодо безпідставності визначення слідчим суддею розміру застави, то вони на думку апеляційного суду є слушними та заслуговують на увагу з наступних підстав.

Задовольнивши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначивши розмір застави, слідчий суддя не врахував вимоги ч.4 ст.182 КПК України, з огляду на наступне.

ОСОБА_9 підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, один з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким, а саме за ч.3 ст.289 КК України

Пункт 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені особливо тяжкого злочину визначається від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

В той же час, слідчий суддя районного суду, визначивши максимальний розмір застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів мінімальної заробітної плати, не обгрунтував належним чином прийняте ним рішення у цій частині та обмежився загальними фразами щодо визначення саме такого розміру застави, який на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя знехтував вимогами ч.4 ст. 182 КПК України відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, підозрюваний неофіційно працює та за твердженням захисника мав можливість надати в борг певну суму коштів, що на думку апеляційного суду свідчить про його задовільний матеріальний стан.

Разом з тим, будь які дані про отримання підозрюваним та його рідними значних доходів, які вказують на можливість внесення визначеного слідчим суддею розміру застави, матеріали справи не містять і такі дані не надані прокурором та слідчим апеляційному суду.

З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави не відповідає вимогам закону, що тягне за собою скасування ухвали з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами п.2 ч.5 ст.182 КПК України та положеннями Закону «Про державний бюджет України на 2016 рік».

Так, апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_9 та його майнового і сімейного стану.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням зазначених стороною захисту даних про надання підозрюваним позики у сумі близько 25000 грн., розміру спричиненої злочином шкоди, інших даних про особу та існування ризиків, а також обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно визначити середній розмір застави, який визначений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, тобто 150 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 206700 (двісті шість тисяч сімсот) гривень. На думку апеляційного суду саме цей розмір застави буде помірним та достатнім для виконання покладених на підозрюваного обов`язків та належним стримуючим засобом.

При цьому, приймаючи до уваги обставину прийняття апеляційним судом нової ухвали, з урахуванням обставин вчиненого злочину, складності кримінального провадження та думки прокурора про необхідність незначного проміжку часу, необхідного для завершення досудового розслідування, колегія судді вважає, визначений слідчим суддею строк таким, який є значним та приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, а саме до 10 березня 2016 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 години 35 хвилин 03.04.2016 року з визначенням застави, як запобіжного заходу 300 (трьохсот) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто у сумі 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області строком до 10.03.2016 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_9 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 206700 (двісті шість тисяч двісті) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (Отримувач: Апеляційний суд Одеської області; Код ЄДРПОУ 02892913; Розрахунковий рахунок 5572; МФО 820172; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року; Заставна сума за ОСОБА_9 ; Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого з встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 10.03.2016 року.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4