Справа № 138/2266/17
Провадження №:1-кп/138/226/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000602 від 20.08.2017 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого:

- 10.04.2002 вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 21.08.2003 вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі до вироку того ж суду від 10.04.2002 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років;

- 17.11.2006 вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців невідбутого покарання та разом до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.09.2016 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06.06.2017 близько 22 год. 00 хв. шляхом вільного доступу до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, безперешкодно відчинивши двері сараю, що знаходиться з правого боку на території вказаного вище домоволодіння, проник у його серединку, звідки вчинив крадіжку багатожильного алюмінієвого дроту довжиною 35 метрів марки «А-25» та електронасосу марки «Ворскла БЦ-1, 1-18-У1 ІМ», що знаходилися всередині сараю. Після чого ОСОБА_4 з викраденим з місця події зник та розпорядився речами на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4927/71-21 від 22.08.2017 ринкова вартість з урахуванням зносу алюмінієвого дроту марки «А-25» довжиною 35 метрів станом на 06.06.2017 складала 201,00 гривню.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 930 від 23.08.2017 ринкова вартість з урахуванням зносу електронасосу марки «Ворскла БЦ-1.1-18-У1.1 М», що був придбаний у новому стані на Могилів-Подільському ринку 01.07.2015 станом на момент вчинення злочину, тобто 06.06.2017 могла становити 766 гривень 67 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.3 ст.185 КК України визнав. Підтвердив усі обставини вказані в обвинувальному акті. Суду пояснив, зокрема, що дійсно 06.06.2017 близько 22 години, він зайшов на подвір`я домоволодіння потерпілої, по АДРЕСА_1 . Він знав, що там є провід, але на подвір`ї його не знайшов, а тому пішов до сараю і звідти викрав провід та електронасос. Дані речі він продав і коштами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро каявся.

Прокурор орієнтував суд про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, 72, 78 КК України, за сукупністю даного вироку та вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.09.2016 призначення остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи вона поклалась на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої і свідків та дослідження усіх документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та тих, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При вирішені питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд зважає на те, що згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, а тому суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та вважає правильною таку правову кваліфікацію його дій.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до висновку досудової доповіді, беручи до увага інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, Могилів-Подільський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку відділу з питань пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контрою в умовах ізоляції.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений. По місцю проживання обвинувачений негативно не характеризується. Шкоду потерпілій він відшкодував частково шляхом повернення потерпілій 12,2 м. дроту та електронасосу. Цивільний позов до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являвся. На обліку в лікарів нарколога та психіатра він не перебуває. Зі слів обвинуваченого він є батьком 4-річної дитини, однак доказів даної обставини суду надано не було.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено. Згідно обвинувального акту, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного суд, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, а саме те, що раніше він неодноразово судимий, за місцем проживання негативно не характеризується, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, той факт, що шкода відшкодована частково та те, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, зважаючи на положення ст. 50 КК України згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Крім того, враховуючи те, що 27.09.2016 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, а також те, що даний злочин він вчинив під час іспитового строку на підставі ч. 3 ст. 78 КК України суд, зважаючи на вказані вище обставини, вважає, що наявні підстави для призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71, ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання покарання та визнати остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки, таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого.

Згідно ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не обирався, відповідного клопотання прокурор не заявляв, а тому суд не вважає за необхідне обирати такий захід при ухваленні вироку суду.

Керуючись ст.12, 50, 63, 66, 71, 72, 78, ч.3 ст.185 КК України, ст.100, 122-124, 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання у виді 3 років обмеження волі за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.09.2016 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в загальній сумі 692,48 грн.

Речові докази: електронасос марки «Ворскла БЦ-1.1-18-У1.1 М» та алюмінієвий кабель «А-25» довжиною 12,2 м., які передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути останній, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1