Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1607/17
Провадження № 1-кс/280/755/17
У Х В А Л А
29 грудня 2017 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , з участю прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, депутатом та інвалідом не являється, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 146 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Коростишівського райсуду з клопотанням, погодженим прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 12 листопада 2017 року, близько 22 години, в приміщенні магазину «Сармат», що розташований в АДРЕСА_2 , зустрів свого двоюрідного брата ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_6 існують неприязні відносини через непорозумінням з розподілом спадщини. В цей час та місці у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт із ОСОБА_7 . Під час конфлікту ОСОБА_6 залишив приміщення магазину та очікував ОСОБА_7 на вулиці поряд з магазином.

В цей час у тому ж місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень та незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову зі своїм сином ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою, які згідно домовленості очікували на ОСОБА_7 поблизу будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, дочекався поки ОСОБА_7 вийшов з приміщення магазину «Сармат» та почав наносити йому удари невстановленим предметом по голові, руках, інших частинах тіла. Від отриманих ударів ОСОБА_7 упав, та коли перебував у лежачому положенні, то ОСОБА_6 за одяг потягнув його у напрямку, де знаходились ОСОБА_8 та невстановлена в ході розслідування особа. Перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 діючи за попередньою мовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які охоплювались єдиним злочинним умислом, невстановленими предметами нанесли удари по різних частинах тіла ОСОБА_7 , заподіюючи фізичних страждань, з метою подолання його супротиву. Після цього ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою невстановленими предметами зв`язали руки та ноги ОСОБА_7 , обмеживши його можливості вільно пересуватись, після чого помістили в салон автомобіля Фольксваген Кадді реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , таким чином незаконно позбавили його волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою, в салоні зазначеного автомобіля, відвезли ОСОБА_7 до невстановленого місця, де продовжували утримувати у зв`язаному стані, завдавали ударів по різних частинах тіла, заподіюючи фізичних страждань, з метою отримати словесну відмову від можливості користуватись будинком, який знаходиться в с. Більківці Коростишівського району, після чого знову помістили до салону зазначеного автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою, в салоні зазначеного автомобіля, відвезли ОСОБА_7 на територію домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_4 , де у зв`язаному стані перенесли до господарського приміщення. В зазначеному приміщенні ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії металевим ломом наносив удари по різних частинах тіла ОСОБА_7 , заподіюючи фізичних страждань. Незважаючи на наявність тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 спільно з невстановленою у ході розслідування особою, діючи з метою заподіяння фізичних страждань, зв`язав руки та ноги ОСОБА_7 разом, розмітили металевий лом між руками та тулубом та підвісили його над входом до підвального приміщення. У підвішеному стані ОСОБА_7 залишався тривалий час відчуваючи сильний фізичний біль. При цьому ОСОБА_6 продовжував вчиняти дії спрямовані на заподіяння ОСОБА_7 сильних фізичних страждань, а саме ногою натискав на ліву частину грудної клітини, ногою натискав на лобну частину голову та розгойдував ОСОБА_7 , який перебував у підвішеному стані. Таким чином ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою незаконно утримували ОСОБА_7 до 01 год. 50 хв. 13.11.2017.

Під час незаконного утримання та в результаті нанесення ударів по різних частинах тіла ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою заподіяли ОСОБА_7 численні тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 146 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 13.11.2017 року та від 15.11.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків, висновками судово-медичних експертиз.

На даний час, підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 02.01.2018. Строк досудового розслідування закінчується 20.01.2018 року.

Досудове розслідування триває і необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема витребувати висновки експертиз, встановити третю особу, яка брала участь разом із ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів; допитати осіб для перевірки пояснень ОСОБА_9 з приводу наявності (підтвердження чи спростування) алібі, виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування у вказаному кримінального провадженні, виконати вимоги ст. 290 КПК України, підготувати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку із значною кількістю та тривалістю їх проведення, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Крім того, з метою забезпечення підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - виникла необхідність в продовженні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування продовження існування вказаних ризиків в клопотанні зазначено: першого ризику - ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, та за які відповідно до ч. 2 ст. 127 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк. Вчинив вказані кримінальні правопорушення у складі групи; другого ризику - ОСОБА_6 проживає в одному місті із потерпілим, який являється його двоюрідним братом та свідками на показаннях яких ґрунтується повідомлення йому про підозри у вчиненні злочинів. В разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, підозрюваний всіляким способом може незаконно вплинути на вказаних осіб, що в подальшому може перешкодити в об`єктивному та повному досудовому розслідуванню кримінального провадження, орган розслідування не матиме можливості запобігти спілкуванню з іншими учасниками злочинів, оскільки не всіх учасників групи на даний час викрито та затримано; третього ризику - ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень одне із яких проти життя і здоров`я особи вчинив мордування потерпілого і відповідно ОСОБА_6 схильний до спричинення умисних тілесних ушкоджень; четвертого ризику - ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення злочину, на яких можуть міститись сліди злочину (кров потерпілого), одяг в якому останній знаходився в момент вчинення злочинів на якому можуть міститись сліди вчинення злочину (кров потерпілого). Також потерпілий у ході досудового розслідування вказував, що його зв`язували однак в ході досудового розслідування предмети якими зв`язували потерпілого не вилучено.

Щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу в клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, та за які відповідно до ч. 2 ст. 127 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк. Вчинив вказані кримінальні правопорушення у складі групи та може вплинути на свідків чи потерпілого.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання, обґрунтувавши його викладеними в клопотанні доводами, також пояснили, що враховуючи тяжкість злочину та необхідність в проведенні слідчих дій направлених на встановлення всіх осіб причетних до злочину, то ці обставини свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того слідчий пояснила, що до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний з`являвся на виклики, не переховувався, не перешкоджав органу розслідування, будь які фактичні дані щодо впливу підозрюваного на свідків чи потерпілого відсутні, просять клопотання задовольнити.

Захисник заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки підозрюваний ніяким чином не перешкоджає органу розслідування, не переховується, з`являється на виклики, має постійне місце проживання, доглядає за хворою матір`ю, а тому просить обрати більш м`який запобіжний захід.

В ході розгляду клопотання допитаний підозрюваний свою причетність до інкримінованих йому злочинів заперечив, просить обрати йому більш м`який запобіжний захід, його стан здоров`я погіршився за час перебування в слідчому ізоляторі, він не переховується від органів досудового розслідування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності з п.9 ч.2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

ч. 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 146 КК України, що підтверджується зібраними та доданими до клопотання вище переліченими доказами.

Прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час тривають слідчі дії щодо відшукання предмету за допомогою якого було зв`язано потерпілого, стосовно інших зазначених в клопотанні ризиків, то останні мають характер припущень і не містять достатнього обгнрунтування та не підтверджуються фактичними даними, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, то підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування, з`являвся на виклики слідчого, ніяких перешкод в розслідуванні не чинив, будь-які фактичні дані про вплив підозрюваного на свідків чи потерпілого відсутні, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому твердження про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення є також припущенням.

Разом з цим, прокурором не обґрунтовано неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу, а саме посилання лише на тяжкість злочину і вчинення кримінальних правопорушень групою осіб та необхідність проведення по справі слідчих дій, не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та такі доводи слідчого і прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є достатньо переконливими й такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише в такий спосіб.

Вказане узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначив, що тримання особи під вартою в кожному випадку повинне мати безсумнівне обгрунитування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніш не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, є пенсіонером, характеризується з позитивної сторони, наявні міцні соціальні зв`язки, що в сукупності з іншими обставинами дає підстави обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, передбаченого ст. 181 КПК України з покладанням на нього відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення наявних ризиків.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178, 181,183,193,194,196, 199 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали до 20 січня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України у вигляді:

З`являтись за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду;

Не покидати місце свого проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 та звільнити з під-варти.

Виконання ухвали покласти на Коростишівський ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особа, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1