Справа № 204/847/18
Провадження № 1-кп/204/353/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого не повню середню освіту, не одруженого, не маючого нікого на утриманні, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-01.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
-06.04.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. 28.12.2016 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 19.12.2016 року, невідбутий строк покарання 5 місяців 8 днів,
які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, а обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше повідомлений про підозру за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не стали, відповідних висновків для себе не зробили та в грудні 2017 року, повторно стали на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, вступивши у попередню змову з метою викрадення майна, що належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест».
Так, ОСОБА_9 , вступивши у попередню змову з раніше йому знайомим ОСОБА_8 10.12.2017 приблизно о 01 год. 00 хвл., знаходячись між будинками № 3 та № 5, розташованих по вул. Громова в м. Дніпро, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) запропонував ОСОБА_8 здійснити таємне викрадення чужого майна, на що останній відповів згодою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб, того ж дня в зазначений час, таємно, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та, що вони фактично є таємними для оточуючих, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_9 дістав канцелярський ніж,який знаходився при ньомут, в той час, як ОСОБА_8 тримав руками телефонний кабель ТПП 200*2*0,4, довжиною 2,79 м., відрізав фрагмент телефонного кабелю ТПП 200*2*0,4, довжиною 2,79 м., який виглядав з телефонної каналізації між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Заволодівши викраденим, ОСОБА_9 разом зі ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно судово-товарозвавчої експертизи № 693/17 від 15.12.2017 року спричинили матеріальний збиток ПрАТ «Фарлеп-Інвест» на загальну суму 975 грн. 75 коп.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, кожен окремо, визнали в повному обсязі, щиро покаялися у вчиненому. Не оспорюючи фактичні обставини у справі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що дійсно вони при вищевикладених обставинах, місці і часу, вчинили крадіжку майна, зазначеного в обвинувальному акті, телефонного кабелю ТПП 200*2*0,4, довжиною 2,79 м., який виглядав з телефонної каналізації між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Від представника потерпілого надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження у його відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинувачених, та просить призначити покарання на розсуд суду.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
При цьому судом було з`ясовано у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених у скоєнні інкримінованого злочину знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.
Умисні дії ОСОБА_8 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковано ч.2 ст. 185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_9 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковано ч.2 ст. 185 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуваючого на обліку лікаря нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.
Так, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуваючого на обліку лікаря нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнає: рецидив злочину.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст. ст. 75, 76 КК України. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду, а після набрання вироком законної сили скасувати.
Зарахувати в строк відбуття покарання час тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку двох років - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасувати.
Речові докази:
- п`ять слідів пальців рук, запаковані у спецпакет № 3844142; дві дактилоскопічні картки запаковані у паперовий конверт; контрольний зріз кабелю, дві перчатки, викрутка та канцелярський ніж запаковані у спецпакет № 2284097; фрагмент кабелю (ТПП 200*2*0,4, довжиною 2,7 метри, запаковані у спецпакет № 3269066, які згідно квитанції № 1714 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, зберігаються у камері схову речових доказів при Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1