Справа № 496/3973/17
Провадження № 1-кп/496/336/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малаївці Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 в червні 2017 року, знаходячись біля авто дороги Одеса - Кишинів в с. Кургани Біляївського району Одеської області купив 115 пакетиків з марихуаною у чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та перенісши їх за місцем свого мешкання, почав незаконно зберігати останнє для власного вживання без мети збуту. При цьому ОСОБА_5 час від часу вживав придбаний ним наркотичний засіб шляхом куріння. 15.06.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 114 полімерних пакетики розміром 2,5x5 см, в кожному з яких знаходилася речовина рослинного походження, сіро - зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 1443-Х від 16.08.2017 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в висушеному стані становить 100, 93 г.

За таких обставин, суд вважає доведеним, те що своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючою ознакою незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

29.11.2017 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 визнав свою винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також погодився на призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який вступив в законну силу 06.09.2017 року, з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного, звільнити від відбування покарання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого не заперечувала проти затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права: - мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; - мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; - допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також судом встановлено, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (за місцем проживання характеризується добре (а.с.40), на обліках в ОПНД та ОНД не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38)) та не суперечать загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Частиною 2 ст. 86 КК України встановлено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження наявне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 22.09.2015 року (а.с.38), з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавлений батьківських прав, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у червні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) ЗУ «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому, раніше не амністувався.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: речові докази - мобільний телефон марки «Леново» білого кольору, моделі А 1000 та записник з обкладинкою червоного кольору (а.с.22) - необхідно повернути її законному власнику.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29.11.2017 року про визнання винуватості між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 р.» від 22.12.2016 р. ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного вище покарання.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 989,60 грн.
Арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2017 р., на записник, який має палітурку темно-червоного кольору та закривається на резинку чорного кольору та мобільний телефон марки «Леново», моделі А 1000, білого кольору скасувати.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Леново» білого кольору, моделі А 1000 та записник з обкладинкою червоного кольору - повернути власнику.

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, вага якого у висушеному стані становить 100,93 гр. знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .