Провадження № 1-кп/317/156/2017
Справа № 317/1048/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 01.02.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
03.04.2003 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки;
20.10.2003 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. 14.05.2007 р. звільнився умовно-достроково з Біленківської ВК № 99 Запорізької області, невідбутий строк 1 рік 8 місяців 16 днів;
29.10.2008 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 187, ст. 69, ч. 5 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.01.2015 р. звільнився з Ладиженської ВК Вінницької області № 39 за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Тридцять першого січня 2017 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, через огорожу проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом зламу замка, проник до приміщення сараю, звідки таємно намагався викрасти майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме електронасос «КАМА-5», вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи № 10-224 від 24.03.2017 р. складає 583 грн. 33 коп., але з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий сусідами потерпілої у приміщенні сараю вказаного домоволодіння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що він проживає поруч із потерпілою. Ввечері 31.01.2017 року він йшов додому у нетверезому стані. Вирішив проникнути до домоволодіння потерпілої. Коли проник у двір потерпілої ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_1 , підійшов до сараю, зламав замок за допомогою прутика, який взяв на заборі потерпілої, зайшов до сараю, взяв в руки насос, який хотів взяти з собою, але прийшли хлопці, почали світити ліхтариком, він кинув насос та вийшов, хлопці його повалили на землю і почали викликати поліцію. У вчиненому розкаюється.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та його наслідків, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , висловлену у заяві від 28.04.2017 р., в якій вона просить покарати ОСОБА_4 не суворо, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

У той же час, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд враховує, що щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, подальша правомірна поведінка після вчинення злочину, свідчать, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, низький рівень його небезпеки соціуму, наявність суспільних зв`язків позитивної спрямованості.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду прокурором не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 суд за власною ініціативою не обирає.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 87 грн. 96 коп. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Питання щодо речових доказів суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 87 грн. 96 коп. (вісімдесят сім грн. 96 коп.).

Речові докази:

електронасос «Кама-5», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 як законному власнику;

ліхтарик та металевий замок, передані на зберігання до камери схову Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 0792) знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1