Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/770/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000605 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 року , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сколе Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, розлученого, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 20.10.2004 року Стрийським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;
- 06.11.2007 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;
- 07.08.2014 року Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік;
- 25.03.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком два роки. Відповідно до ухвали Березанського міського суду Київської області від 09 липня 2014 року звільнений від покарання, згідно акта амністії,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2017 року до дня набрання вироком законної сили (або до скасування (втратою чинності, зміни) відповідних положень закону) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, за наступних обставин.
19 серпня 2015 року близько 01.30 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з іншими особами, які не були обізнані про їх злочинні наміри, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна у с. Писанка Долинського району Кіровоградської області прийшли до території домашньої ферми, що належить ОСОБА_12 .
Виконуючи умови злочинного зговору, ОСОБА_8 залишив ОСОБА_9 та ОСОБА_13 біля огорожі ферми, а спільно з ОСОБА_11 переліз через огорожу. Перебуваючи на території ферми, ОСОБА_8 наказав ОСОБА_11 чекати його біля огорожі, а сам проник до незамкненого приміщення ферми, звідки почергово, таємно, повторно викрав сім овець породи «Романівська» вартістю 2000 грн. за одну вівцю. Викрадені вівці ОСОБА_8 перетягував до ОСОБА_11 та спільно передав через огорожу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Викраденим майном, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 14000 грн.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції стосовно його підзахисного та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вважає, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є явно несправедливим через суворість.

Також вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 безпідставно не враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме сприяння розслідування злочину, обставини злочину, його наслідки та обставини, що спонукали до вчинення злочину, ставлення обвинуваченого до самого злочину, повне визнання ним вини та відшкодування збитків, позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання.

Вищевикладені обставини, на думку захисту, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та дають підстави для пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на обґрунтованість призначеного судом першої інстанції покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних органами досудового розслідування доказами, які судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження досліджено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність достатніх підстав для застосування положень ст. 75 КК України стосовно ОСОБА_8 колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положеннями ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, працює за наймом, неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які відбував покарання у виді позбавлення волі, однак після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення корисливих злочинів,

на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також запобігання вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства. Також, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Доводи сторони захисту про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не враховано пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

В ході розгляду кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що в наданому до суду першої інстанції прокурором обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000605 від 20 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відомості про вказану обставину, що пом`якшує покарання органом досудового розслідування не зазначено, що свідчить, про відсутність в діях обвинуваченого такої пом`якшуючої покарання обставини.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про те, що судом залишено поза увагою позицію потерпілого, який не на наполягав на суворій мірі покарання, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілій ОСОБА_12 у подав до суду заяву, в якій просив розглянути провадження без його участі, що свідчить про те, що останній не висловлював свою думку з приводу призначеного покарання обвинуваченому (т. 2, а.к.п. 72).

Що стосується посилання сторони захисника про те, що при призначенні покарання судом не було враховано тієї обставини, що обвинувачений відшкодував заподіяні збитки потерпілому, то вони є помилковими, оскільки викрадені вівці були виявлені та вилучені працівниками міліції у домоволодінні ОСОБА_10 та в ОСОБА_14 та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , що вказує на відсутність в діях ОСОБА_8 такої пом`якшуючої покарання обставини, як добровільне відшкодування завданого збитку (т. 1, а.к.п.31, 34, 45).

Водночас, колегія суддів вважає, що наведені у доводах апеляційної скарги інші обставини, що, на думку сторони захисту, пом`якшують призначене ОСОБА_8 покарання, не містять якісних характеристик, які б зменшували ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та давали б підстави для пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України, і крім того, були вже враховані судом першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України. Підстав вважати покарання призначене ОСОБА_8 несправедливим внаслідок суворості, а також підстав для його пом`якшення, як про те просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а вирок суду першої інстанції залишає без змін.

В той же час, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції в резолютивній частині вироку в частині зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання допущено суперечності, оскільки строк попереднього ув`язнення зараховується виключно до дня набрання вироком законної сили, а тому резолютивна частина вироку суду в цій частині підлягає уточненню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2017 року до 28 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4