справа № 462/4726/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 26 червня 2017 року в період часу з 07.00 год. до 08.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , що виник через його розлюченість та роздратованість від зловживання ОСОБА_6 алкоголем, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс ОСОБА_6 , який знаходився в лежачому спиною на підлозі, декілька ударів колінами та кулаком в ділянку грудної клітки, щелепи та обличчя, в результаті яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год. 20 хв. помер у лікарні.

Згідно із висновку судово-медичної експертизи №49/17 від 27.07.2017року та №317/17 від 31.07.2017року встановлено, що травматичне видалення 1,2,3,4 зубів на верхній щелепі справа та 1,2,3,4,5 на верхній щелепі зліва з крововиливами на язику та слизовій оболонці роту, наявні в ОСОБА_6 , відноситься до тілесного ушкодження середньої важкості, черепно-мозкова травма у вигляді ран та верхній повіці лівого ока та крововиливу під тверду мозкову оболонку, котра стала причиною смерті, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. В подальшому, піднявшись на ноги та намагаючись підсунути ОСОБА_6 , який перебував в тому ж положенні, до підніжжя дивану, ОСОБА_5 наніс останньому 3-4 удари ногою по тулубу справа помилково вважаючи, що наносить удари по комплектуючій планці дивану, що прилягала до тіла ОСОБА_6 , спричинивши у відповідності до висновків експерта №49/17 від 27.07.2017року та №317/17 від 31.07.2017року травму грудної клітки у вигляді закритих переломів 11 та 12 ребер справа, забою легень з поступленням повітря у плевральну порожнину зі синцями на спині справа, яка була небезпечною для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.119 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати, зазначив, що шкодує про вчинене, запевнив суд, що не мав умислу на позбавлення життя свого батька.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вбивства через необережність доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений визнав свою вину, розкаюється у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, у наркологічному та психоневрологічному диспансерах на обліках не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, а це суд визнає обставиною, що обтяжує покарання, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання, яке буде достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в максимальних межах санкції ч.1 ст.119 КК України, як це просить прокурор, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Попри це, беручи до уваги дійсні обставини вчинення обвинуваченим злочину, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу і його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Із огляду на зазначене, із обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 692.09грн., оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення за результатами судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» від 15.09.2017року №4/1305 у кримінальному провадженні №0002701 (одержувач УДКСУ у Залізничному районі м. Львова Код р/р 0003, МФО 825014) - 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні 09 копійок.

Речові докази: /матеріали кримінального т.1 а.с.119, 293/ - штани синього кольору із слідами РБК, футболка синього кольору із слідами РБК, два телефонні довідника з аркушами паперу із записами, милиця із слідами РБК, простиня та штани із слідами РБК, спортивна кофта та сорочка із слідами РБК, шахматна дошка із слідами РБК, біле простирадло зі слідами РБК, зелений рушник зі слідами РБК, білі труси, синій рушник, сині капці зі слідами РБК, синій светр з кольоровим забарвленням зі слідами РБК, футболка чорного кольору, штани сірого кольору зі слідами РБК, аркуші паперу із слідами РБК, фрагмент скла із слідами РБК, керамічна плитка із слідами РБК, недопалки сигарет в кількості 3 шт. знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя:

Оригінал вироку