У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Скаржник вважає вказану Постанову протиправною та передчасною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, а тому підстави для закриття кримінального провадження відсутні.
Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.
Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що Постанова про закриття кримінального провадження винесена ним у відповідності до вимог чинного КПК України та є обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає. В зв`язку із зазначеним детектив НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.
Скаржник вважає вказану Постанову про закриття кримінального провадження протиправною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, в зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 03.10.2017 уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, за повідомленням ОСОБА_3 .
Згідно повідомлення ОСОБА_3 , колишній Президент України ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, виніс Указ від 02.09.2009 № 698/2009 «Про призначення Є. Скулиша ректором Національної академії Служби безпеки України», без проведення конкурсу на заміщення зазначеної посади, чим спричинив тяжкі наслідки.
Так, заявник вказує, що колишній Президент України ОСОБА_6 , шляхом винесення Указу від 02.09.2009 № 689/2009 незаконно призначив на посаду ректора Національної академії Служби безпеки України ОСОБА_7 , чим спричинив тяжкі наслідки інтересам держави, які виразилися у нарахуванні останньому грошового та матеріального забезпечення.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України ОСОБА_6 від 02.09.2009 № 698/2009 ОСОБА_8 призначено ректором Національної академії Служби безпеки України.
Указом Президента України ОСОБА_9 від 15.05.2013 № 270/2013 ОСОБА_8 звільнено з посади ректора Національної академії Служби безпеки України.
Згідно ст. 9 Закону України «Про Службу безпеки України» організаційна структура Служби безпеки України визначається Президентом України.
Систему Служби безпеки України складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України.
Згідно ст. 15 Закону України «Про Службу безпеки. України» - начальники підрозділів Центрального управління Служби безпеки України: контррозвідки, військової контррозвідки, контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки, захисту національної державності, боротьби з корупцією і організованою злочинною діяльністю,інформаційно-аналітичного, оперативно-технічного, оперативного документування, слідчого, по роботі з особовим- складом, інших підрозділів, визначених Президентом України, а також начальники регіональних органів - обласних управлінь Служби безпеки України призначаються на посади за поданням Голови Служби безпеки України та звільняються з посад Президентом України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Служби безпеки України» до загальної структури СБУ входять в тому числі навчальні, наукові, науково-дослідні та інші заклади, установи, організації і підприємства Служби безпеки України. Організаційну структуру Служби безпеки України затверджує Президент України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. У цій нормі визначається значення складу злочину для законності й обґрунтованості кримінальної відповідальності: сукупність усіх передбачених законом ознак складу може бути підставою кримінальної відповідальності (об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт і суб`єктивна сторона злочину). У своїй єдності ці об`єктивні і суб`єктивні ознаки утворюють склад злочину.
Таким чином вбачається, що детектив прийшов до висновку, що інформація викладена у заяві ОСОБА_3 не містить достатніх об`єктивних даних щодо наявності складу кримінальних правопорушень, що віднесені до підслідності Національного антикорупційного бюро України, в зв`язку з чим кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VI (КПК України) є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до матеріалів поданої скарги, а також зважаючи на пояснення детектива НАБУ, які були надані в судовому засіданні вбачається, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, а викладені у ньому висновки не є передчасними.
Положеннями ст. 303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази тощо.
З огляду на викладене вище відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 40, 110, 284, 303-307, 309, 369-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1