Справа № 191/8/18
Провадження № 1-кп/191/5/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002455 від 15 грудня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.02.2002 року Синельниківським міським судом Дніпопетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 17.06.2005 року звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області №21 у зв`язку з відбуттям строку покарання;
-30.10.2009 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнився з іспитовим строком на 2 роки;
-21.01.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано 3 місяці по вироку Синельниківського міськрайонного суду судом Дніпропетровської області від 30.10.2009. До відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі у виправній колонії без конфіскації майна;
-13.02.2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 6 місяців по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2011 року. До відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 19 лютого 2016 року звільнений з виправної колонії у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
14 грудня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прямував через Північний парк станції Синельникове - 1 Придніпровської залізниці. Неподалік від приміщення зважування вантажів, на відстані приблизно 300 - 400 м., біля 13-ї Північної колії, що знаходиться поблизу тензометричних вагів, ОСОБА_3 виявив шматок рейки, яка складалась з двох однакових частин, які були скріплені між собою двома металевими стиковими прокладками, які прикріплювались до рейки болтами у зборі у кількості 6 штук, загальною довжиною 3,5 м. Визначивши залізничну металеву рейку як предмет свого злочинного посягання у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов за місцем мешкання своєї сестри ОСОБА_7 та попросив свого племінника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допомогти йому транспортувати знайдену ним рейку до місця прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Так як металева залізнична рейка мала значну вагу та за допомогою зусиль рук її не можливо буде перенести на значну відстань, ОСОБА_3 взяв мотоцикл Дніпро-11, д.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві користування, і разом з ОСОБА_8 , який не усвідомлював злочинності своїх дій, поїхали до Північного парку ст.Синельникове-1 до місця знаходження металевої рейки. Шляхом вільного доступу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 потрапили на неогороджену територію 13-ї колії Північного парку станції Синельникове-1 РФ «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця», звідки діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, ОСОБА_3 за допомогою ОСОБА_8 із застосуванням сили рук переніс шматок металевої рейки, довжиною 3,5 м., з естакади на коляску мотоциклу Дніпро-11, д.н. НОМЕР_1 , і на мотоциклі вивіз вказане майно за територію 13-ї колії Північного парку станції Синельникове-1 філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця» до пункту прийому металобрухту за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Елеваторна,1-а, тим самим з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_3 був зупинений працівниками «ВОХР».
Згідно висновку експерта №61 від 19 грудня 2017 року загальна середня вартість викраденого майна, а саме: металевої рейки Р - 50, довжиною 3, 5 погонних метри складає 1127 грн. 63 коп.; стикових накладок Р-50 6-тидирних, у кількості 2 штуки складає 224 грн. 25 коп.; болтів стикових у зборі у кількості 6 штук складає 286 грн. 14 коп.
Так, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ХАТ «Українська залізниця» матеріального збитку на загальну суму 1638,02 грн.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Також зазначив, що його племінник ОСОБА_8 не усвідомлював, що він вчиняє крадіжку, оскільки повідомив останньому, що вказаний шматок рейки він знайшов.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Шкода потерпілому відшкодована.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по справі, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

В якості пом`якшуючої покарання обставини суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пам`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, щиро покаявся, шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо за умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі вимог ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити згідно ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі металеву рельсу довжиною 3,5 м., передати у володіння потерпілого ПАТ «Українська залізниця».

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1