Справа № 297/459/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000184 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
Старший слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000184 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на автомобіль марки «Хюндай Таракан», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , 2005 року випуску.
Клопотання мотивоване тим, що 02.03.2018 року надійшло повідомлення Закарпатської митниці ДФС про те, що при проходженні митного контролю у водія автомобіля марки «Хюндай Таракан», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », 2005 року випуску, під керуванням ОСОБА_5 , мешканця с. Барбово, було виявлено підроблене доручення на керування транспортним засобом. Так згідно відповіді нотаріуса Мілусе Петеркова, м. Прага, Чехія, останнім доручення не завірялося.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №1252/30500/18 автомобіль марки «Хюндай Таракан», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », було вилучено головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 від користувача ОСОБА_5 (на підставі доручення - користувач).

Враховуючи те, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна та проведення трасологічної експертизи. Також є необхідність огляду та встановлення чи не перебуває автомобіль в міжнародному та міждержавному розшуку, чи непідроблений кузов транспортного засобу, а також встановлення факту підроблення доручення, тому є достатні підстави вважати, що автомобіль набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити його з підстав наведених у ньому. Крім цього, зазначила, що вказаний автомобіль не був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки слідчий в провадженні, якого знаходиться дане кримінальне провадження, має велику завантаженість роботою.

Заслухавши думку прокурора, та дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

06.03.2018 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду дане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, а саме: в порушення ст. 171 КПКУкраїни в клопотанні слідчий зазначив, що підставою для арешту на вказаний автомобіль є збереження його як речового доказу, однак саму постанову про визнання автомобіля речовим доказом слідчим не було долучено до матеріалів клопотання. Крім цього, з копій документів долучених до клопотання вбачається, що володільцем майна є ОСОБА_7 , які надані на польській мові без долучення перекладу на українську мову. Також до матеріалів клопотання було долучено протокол про порушення митних правил від 02.03.2018 року, та копії документів відносно іншої особи та іншого транспортного засобу, однак не вказано, яке відношення мають ці документи до вказаного клопотання слідчого.

В клопотанні слідчим, та в судовому засіданні прокурором не було доведено необхідність у накладенні арешту на зазначений автомобіль, а також наявність ризиків передбачених абзацем 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні зазначено, що підставою накладення арешту на транспортний засіб є збереження речових доказів. Проте в судовому засіданні прокурор ствердила, що автомобіль не визнаний речовим доказом через завантаженість у роботі слідчого, у провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження. Однак, посилання прокурора на завантаженість слідчого не є підставою для недотримання вимог КПК України.

Крім цього, доданий до матеріалів клопотання технічний паспорт на вказаний автомобіль долучений слідчим на чеській мові без перекладу на українську мову, тому у слідчого судді не має можливості дослідити в судовому засіданні цей доказ.

Також слід зазначити, що після вилучення автомобіля пройшло вже два тижні, тому посилання прокурора про необхідність проведення огляду, встановлення чи перебуває вказаний транспортний засіб у розшуку, проведення необхідних експертиз та здійснення запитів є необґрунтованим, оскільки минуло достатньо часу зробити вказані дії. При цьому, до матеріалів клопотання не долученого жодного запиту зробленого слідчим чи прокурором на встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000184 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1