Дата документу Справа № 332/1260/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/526/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/1260/17
Категорія ст. 78 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 01.06.2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного за вироком суду покарання;

за участю: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути його справу, у зв`язку з тим, що у нього були поважні причини не з`являтися для реєстрації, а тому ухвала суду є незаконною.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити; прокурора, який просив рішення суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року подання Заводського районного сектору Запорізького МРВ з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 - задоволено. Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2017 року скасовано. Направлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2017 року. Початком строку відбування покарання встановлено дату фактичного затримання.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В поданні Заводського районного сектору з питань пробації від 15.11.2017 ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання. В обґрунтовування подання зазначено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Заводському РС Запорізького МРВ з питань пробації, з порядком і умовами відбування покарання ознайомлений, попереджений про правові наслідки за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків. Оскільки засуджений систематично допускає порушення умов відбування покарання, а саме не з`являється до УОПП на реєстрації у встановлені постановою дні, йому було винесено два письмових попередження, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та виконати рішення суду.
Задовольняючи подання,суд першої інстанції вказав наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2017, ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Постановою інспектора Заводського РС Запорізького МРВ з питань пробації від 14.07.2017 року засудженому ОСОБА_6 встановлено дні для явки на реєстрації (друга середа кожного місяця), з якою останній був ознайомлений (а.с. 16).
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені. За неявку для реєстрації до Заводського РС Запорізького МРВ з питань пробації 18.09.2017 року та 13.11.2017 року ОСОБА_6 винесено письмові попередження (а.с. 27, 36).
Згідно ч.2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Таким чином, подання, на думку суду, є обґрунтованим, оскільки засудженим ОСОБА_6 неодноразово порушувались покладені на нього судом обов`язки, за що двічі йому було винесено попередження, з якими він був ознайомлений, а тому дії ОСОБА_6 свідчать про небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку із чим суд вважав необхідним ОСОБА_6 направити для відбування призначеного йому покарання.
За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до ч. ч. 2-3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що засуджений ОСОБА_6 систематично, без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що останній не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.
Доводи апелянта про те, що у нього були поважні причини не з`являтися на реєстрацію, є голослівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факти, викладені в поданні, є свідченням небажання засудженого ставати на шлях виправлення та є достатніми для направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року відносно засудженого ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: