Справа № 377/931/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/192/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 22.02.2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.09.2017 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк три роки і два місяці.

Цим же вироком вирішено питання про обчислення строку покарання та речові докази.

Згідно вироку, 18 вересня 2017 року, о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будівлі «Центру професійного розвитку», розташованого за адресою: м. Славутич вул. 77 Гвардійської Дивізії 3, побачив наглядно знайомого йому ОСОБА_8 , з яким мав тривалі неприязні відносини та вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_7 , стоячи до ОСОБА_8 обличчям наніс йому удар головою в область лівої скроні та лобу. Від отриманого удару ОСОБА_8 , не втримався на ногах та впав на асфальтобетонне покриття. В результаті дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 , були спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 215 від 22 вересня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погодившись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, та призначити йому за вчинений злочин покарання у виді штрафу, оскільки свою вину він визнав повністю, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому просить вирок змінити і призначити за ст. 125 КК України йому покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважає вирок законним і обгрунтованим і просила залишить його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 , кваліфікація його дій за ч. 1ст. 125 КК України та фактичні обставини, наведені у вироку учасниками судового процесу не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений за останнім місцем проживання характеризувався в цілому позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, вчинив злочин невеликої тяжкості, на час винесення вироку відбував покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 18.09.2017 року.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару за вчинений злочин, а й має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням, а в апеляційній скарзі обвинувачений не наводить достатніх підстав для заміни призначеного йому покарання.

Крім того, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 125 КК України до ухвалення вироку судом першої інстанції за ст. 185 КК України, а тому суд при призначені покарання, правильно застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України і призначив покарання за сукупністю злочинів

ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить призначити йому штраф, однак відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Тобто, заміна покарання у виді громадських робіт, які повністю поглиненні більш суворим покарання, призначеним за вироком Славутицького міського суду від 18.09.2017 року, на штраф, як про це просить ОСОБА_7 , фактично погіршує становище обвинуваченого і з цих підстав є неприйнятним.

З врахуванням зазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції і підстав для його зміни чи скасування не знаходить..

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим в той самий строк з дня врученя йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3