Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

11-808/10

7 грудня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Крижанівського В.В.

суддів: Ткача С.О. , Шеніна П.О.

з участю прокурора Селюченко І.І.

засудженої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2010 року,-

Встановила:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Озерянка по вул. Шахтарська, буд. 13 Житомирського району, заміжня, на утриманні має неповнолітнього сина, непрацююча, несудима, -

була засуджена за ч.І ст.203 КК України до штрафу в сумі 1200 грн.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Житомирському РВ УМВС України в Житомирській області: самогонний апарат, 5 пластмасових бочок ємкістю по 120 л кожна, 1 пластмасова бочка ємкістю 120 л, 2 пластмасові бочки по 40 л кожна, металева ємкість з-під пива 50 літрова, де знаходиться 30 л самогону - вирішено знищити;

- автомобіль НОМЕР_1, як знаряддя вчинення злочину, - вирішено конфіскувати в дохід держави.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, всупереч

вимогам Закону України „Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями тютюновими виробами від 19 грудня 1995 p., систематично займалась господарською діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона, передбачена діючим законодавством про адміністративні правопорушення та кримінальне законодавством, неодноразово виготовляла з метою збуту, зберігала та збувала міцний алкогольний напій кустарного виробництва - самогон міцністю 45.02%.

10 липня 2010 року Магдич за вище вказаним місцем свого проживання збула 0.5 л міцного алкогольного напою кустарного виробництва /самогону/ ОСОБА_2, за що отримала гроші в сумі 10 грн.

Аналогічним способом, за вищевказаним місцем проживання, Магдич збула незаконно виготовленого міцного алкогольного напою кустарного виробництва /самогону/ громадянам :

-20 серпня 2010 р. - ОСОБА_3 0.5 л за 10 грн.;

-23 серпня 2010 р. - ОСОБА_4 0.5 л за 10 грн.;

-24 серпня 2010 р. - ОСОБА_5 0.5 за 10 грн.;

-24 серпня 2010 р. - ОСОБА_6 1 л за 20 грн.

25 серпня 2010 р. в зазначеному вище домоволодінні виявлено ти вилучено: самогонний апарат, автомобіль НОМЕР_1, 5 пластмасових бочок ємкістю по 120 л кожна, пластмасова бочка ємкістю 120 л, 2 пластмасові бочки по 40 л кожна, заповнені самогонною закваскою загалом 830 л, яку було знищено, також металеву ємкість з-під пива 50 літрову, де знаходиться 30 л самогону.

В апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок скасувати в частині застосування конфіскації автомобіля НОМЕР_2 як знаряддя злочину, виключивши конфіскацію цього автомобіля з вироку. Вона посилається на ст.ст. 78, 81 КПК України, за якими знаряддям злочину є предмети, ЩО використовувались для вчинення конкретних злочинних дій, а речовими доказами можуть бути й предмети, на які було безпосередньо спрямоване злочинне посягання. Автомобіль „Фольцваген-Транспортер д.н.з. AM 05-86 АО не є знаряддям злочину, оскільки їй не

належить, а є власністю її чоловіка ОСОБА_7 Вона прав водія не має, під час вчинення злочину автомобіль не використовувала. В матеріалах справи відсутній протокол про визнання автомобіля речовим доказом по справі.

Колегія судців, заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала власну апеляцію, прокурора - про законність і обґрунтованість вироку суду 1-ої інстанції, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляції засудженої з наступних мотивів.

Правильність кваліфікації вини ОСОБА_1, доведеність її вини і призначене покарання ніхто з можливих апелянтів по справі, в тому числі засуджена, не оспорюють.

Що стосується автомобіля, то відповідно до вимог ч.І п.1 ст. 81 КПК України, під час винесення вироку питання про речові докази по справі вирішується наступним чином: знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються. При чому спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

При розгляді справи суд не звернув уваги на те, що вищевказаний автомобіль був вилучений у домоволодінні чоловіка засудженої, ОСОБА_7 і за рапортом дізнавача поміщений на майданчик Житомирського РВ згідно до рапорту на а.с. 28.

У протоколі ст. дізнавача РВ автомобіль зазначений просто як „вилучений /а.с. 39/.

В обвинувальному висновку, складеному прокурором, цей автомобіль вже зазначений „речовим доказом - а.с. 49, однак ніякої постанови з цього приводу не було винесено. На а.с. 44 вказано, що у автомобілі знаходились бочки із самогонною закваскою, однак немає ніякої згадки про віднесення автомобіля до знаряддя злочину.

Не визнавав автомобіль речовим доказом і суд під час розгляду справи, лише у вироку він визнав його знаряддям злочину.

З наведених даних, законних підстав для конфіскації вказаного автомобіля - немає. Він підлягає поверненню власнику - ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково, вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 18.10.2010 року щодо неї змінити.

Виключити з вироку вказівку про конфіскацію автомобіля НОМЕР_3, належного ОСОБА_7 Повернути вказаний автомобіль його володарю.

В решті апеляцію засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок суду щодо неї - без зміни.

Судді: