СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/915/18
ун. № 759/3386/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу поданої адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018 представник скаржника звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві долучити до матеріалів кримінального провадження №0007178 від 15.01.2018 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва виконати її та розглянути клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 від 22.02.2018 про надання дозволу на проведення обшуку у приміщенні ТОВ «НВП «СЕДЕМ», однак слідчий у порушення ст. 220 КПК України протягом встановленого строку не надав відповідь.

Адвокат у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо наведених в скарзі обставин суду не надав, тому з урахуванням думки скаржника слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги в відсутності суб`єкта оскарження, оскільки його відсутність, згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Матеріали кримінального провадження до суду не направленні, а тому суд вважає за можливим розглядати скаргу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою копії.

Як вбачається із скарги адвокат ОСОБА_3 звернувся до СВ Святошинського УП ГУНП У м. Києві в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням від 22.02.2018, однак всупереч вимогам ч. 2 ст. 220 КПК України слідчий не повідомив скаржника про результат розгляду ухвали та не було прийнято будь-яких дій у межах вказаного кримінального провадження.

У силу ч. ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У ч. 1 ст. 303 КПК України зазначено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Тобто, ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачає оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає в іншому, ніж зазначено в ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється. А межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи те, що не повідомлення особи про прийняття процесуальних рішень у передбачені законом строки є суттєвим порушенням вимог КПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві розглянути клопотання від 21.02.2018 поданого адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 22.02.2018 по кримінальному провадженні №0007178 від 15.01.2018.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1