Справа № 180/1886/17
УХВАЛА
підготовчого судового засдіння

06 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець обвинувальний акт з матеріалами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2017 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою від 01 листопада 2017 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, під час якого прокурор висловив думку, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами ст.291 КПК України і його слід призначити до судового розгляду.

Враховуючи думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення судового розгляду, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд, який проводити у відкритому судовому засіданні в залі суду з викликом сторін кримінального провадження.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області. Клопотання обґрунтоване тим, що 07 листопада 2017 року закінчується строк дії такого, і ризики, визначені ст.177 КПК України, які були взяті до уваги слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , нікуди не зникли, а саме: обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, знищити, сховати речовий доказ, впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, він не вчиняв інкримінованого йому злочину, не має наміру впливати на свідків та потерпілих, або ухилитися від суду. Крім того, в нього на утриманні знаходиться сліпа бабуся, яка потребує догляду з його боку.

Захисник підтримав свого підзахисного і просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 листопада 2017 року. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, ніякого доходу та міцних соціальних зв`язків не має, злочин, у вчиненні якого підозрюється, скоїв в період іспитового строку. Також, суду не надано відомостей, що за станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах СІЗО. Разом з тим, наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися. ОСОБА_4 вину свою не визнає, а кримінальне провадження на даний час не розглянуто, свідки обвинувачення та потерпілий не допитані, тому існує ризик того, що опинившись на волі, він може впливати на потерпілого та свідків з метою примусити їх дати вигідні для нього показання.

Крім того, ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також, суд приймає до уваги, що обвинувачений не працював до обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не має постійних джерел доходу. Суду не надано доказів того, що його цивільна дружина може та погоджується утримувати його під час перебування під домашнім арештом. Також не надано доказів перебування у нього на утриманні сліпої бабусі, і в потребі її утримання саме з боку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатно забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 . Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для нього міри запобіжного заходу.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 07.11.2017 року, тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.291, 314-316, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити до розгляду о 10 годині 20 хвилин 15 листопада 2017 року.
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні в залі Марганецького міського суду (м.Марганець, вул.Єдності, 72-а) за участю прокурора, потерпілого та обвинуваченого.

2. Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 04 січня 2018 року включно.
В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1