Справа № 520/7886/13-к
Провадження № 1-кс/520/585/13
УХВАЛА

21.06.2013 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Тонконоженко М.М. при секретарі Чебан О.О., за участю слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, погодженого з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимої 26.09.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 190 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з випробувальним терміном на 3 роки, не зареєстрованої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.п.6,12 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в 2004 році, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4, з метою заволодіння шахрайським шляхом, приватним будинком 3-д по вул. Шклярука в м. Одесі, належним ОСОБА_5, для його реалізації, вирішила позбавити життя останнього, і для реалізації свого злочинного наміру, приблизно в серпні жовтні місяці 2004 року, більш точна дата в ході досудового розслідування встановлена не була, вступила в попередню змову з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яким за виконання вбивства ОСОБА_8, пообіцяла винагороду, після чого ОСОБА_7, для виконання вбивства ОСОБА_5, приблизно в кінці листопада місяця 2004 року, більш точна дата в ході досудового розслідування встановлена не була, вступив в попередню змову з ОСОБА_9

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 і ОСОБА_9, приблизно 25.11.2004 року, біля 00.30 годин, на автомобілі ВАЗ 2106, яким керував ОСОБА_7, приїхали до буд.3-д по вул. Шклярука, в м. Одесі, в другій половині якого, вже знаходилась ОСОБА_6, яка для прикриття вбивства ними ОСОБА_5, відволікала увагу неповнолітньої онуки останнього, ОСОБА_10, проживаючої у вказаній частині будинку. Після чого ОСОБА_7 і ОСОБА_9, зайшли на подвіря вказаного будинку, де ОСОБА_9, проник в його частину, в якій проживав ОСОБА_5, і застосував до нього заходи фізичного впливу, які виразились у багато численному нанесені йому ударів руками і ногами, по різним частинам його тіла, чим заподіяв ОСОБА_5, тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього. Після цього ОСОБА_9, разом з ОСОБА_7, винесли з кімнати вказаного будинку тіло трупа ОСОБА_5, яке положили на заднє сидіння вищевказаного автомобілю, на якому відвезли на Грибний канал, розташований біля с. Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області, в який скинули труп ОСОБА_5, після чого поїхали додому.

25.12.2006 року, колегією судів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області, ОСОБА_7 і ОСОБА_11, за скоєння вищевказаного злочину передбаченого ст. 115 ч.2, п.6, 9, 11, 12 КК України, по кримінальній справі №4, були засуджені відповідно до 12 і 10 років позбавлення волі.

20.12.2012 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 були внесені відомості по факту скоєння ОСОБА_6, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2, п.п.6,12 КК України.

20.12.2012 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 були внесені відповідні відомості по факту скоєння ОСОБА_4 правопорушення передбаченого ст. 115 ч.2, п.п.6,12 КК України.

21.01.2013 року, кримінальні провадження №0000763 і №0000764 були обєднані в одне кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000763.

22.01.2013 року досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню було зупинено на підставі п.2 ч.1, ч.2,3 ст.280, 110 ч.5 КПК України та ОСОБА_4 була оголошена у розшук.

24.04.2013 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було відновлено.

24.04.2013 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України.

25.04.2013 року суддею Київського районного суду м. Одеси Мирочник Н.В. обраний запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

18.06.2013 року прокурором Київского району м. Одеси продовжено строки досудового розслідування до 22.07.2013 року.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4, мотивуючи клопотання тим, що у 2-х місячний строк неможливо закінчити розслідування оскільки необхідно виконати наступний обсяг роботи: додатково отримати тимчасовий доступ до матеріалів кримінальної справи № 1-45/06, допитати в якості свідків ОСОБА_7 Та ОСОБА_11, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, які вручити ОСОБА_4

Прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи викладені слідчим у клопотанні обставини щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими.

Слідчий просив задовольнити клопотання, так як ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 15 років, не має місця реєстрації, раніше судима, була оголошена у розшук, в звязку з чим існують ризики того, що підозрювана може скоїти інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового слідства і суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник та підозрювана заперечували проти продовження строку тримання під вартою, мотивуючи відсутністю ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КК України, і просили змінити обрати більш мякий запобіжний захід.

Крім того підозрювана звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Згідно з Коментарем Верховного суду України до розділу X Прикінцеві положення та розділу XI Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України, зокрема до п. 9 цого розділу, коментований пункт не містить положень про порядок розгляду звернень щодо продовження строку тримання під вартою, тому якщо цей строк закінчився на момент дії цього Кодексу, то рішення про продовження строків повинно прийматись у порядку, на підставах і в межах строків, визначених цим Кодексом.

Згідно з Інформаційним листом ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року „Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу не можуть розглядатися слідчим суддею суду першої інстанції в одному провадженні, оскільки такий порядок не передбачено КПК.

В звязку з викладеним клопотання підозрюваної про зміну запобіжного заходу не можу бути розглянуте в цьому провадженні.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та слідчого, захисника та підозрюваної, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, і строк тримання під вартою підлягає продовженню межах тільки в межах продовженого строку досудового слідства, з наступних підстав.

До закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слідчому, для завершення досудового розслідування, необхідно виконати слідчі дії, вказані в клопотанні.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, даних у вироку апеляційного суду Одеської області від 26.12.2006 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 засуджених за ст.115 ч.2 п.п.6,9,11,12, вважаю доведеним обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України.

Приймаючи до уваги що ОСОБА_4 раніше судима, відсутність у неї реєстрації, вона була оголошена у розшук та затримана за ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси про дозвіл на її затримання та доставки до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, вважаю доведеність наявності ризиків того, що вона може переховуватись від органів слідства та суду, скоїти інше правопорушення, тобто ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватою, вважаю що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Даних про те, що ці ризики змінилися, суду не надано.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не має.

Вважаю доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушеня, яке спричинило загибель людини, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи у приміщенні, визначеному повноваженою службовою особою.

При визначенні часу затримання ОСОБА_4 належить прийняти час взяття її під варту, тобто 19 годин 00 хвилин 24.04.2013 року.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ОСІ УДДВП в Одеській області до 22.07.2013 року.

Ухвала припиняє свою дію о 17 годині 00 хвилин 22.07.2013 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Тонконоженко М. М.