Провадження № 11-сс/795/461/2017 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представників скаржників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

скаржників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 01 листопада 2017 року під час проведення огляду земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_9 і розташована на землях Малківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, та накладено арешт на майно:

- мотузку з закріпленою до неї металевою чашкою; 5 лійок; металевий бур; 15 порожніх каністр об`ємом 20 л кожна; 2 каністри об`ємом 20 л кожна, повністю заповнені рідиною з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів; 2 каністри об`ємом 20 л кожна, частково заповнені рідиною з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів;

- автомобіль «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_10 ;

автомобіль ИЖ 2715 «Москвич», д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно облікової картки про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_11 ;

із забороню відчужувати, розпоряджатися та користуватися ними.

Крім того, накладено арешт на транспортний засіб - трактор колісний «Беларус-892», д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_9 , який був виявлений 01.11.2017 року під час проведення огляду земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_9 і розташована на землях Малківської сільської ради Прилуцького району, та передано його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_9 , без права відчуження з метою уникнення порушення його права користування речовим доказом.

Слідчий суддя зазначив, що вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002018 від 02.11.2017 року, тому з метою його збереження та запобіганню можливості його втрати, знищення чи псування тощо, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, а дане майно повернути власникам. В обґрунтування скарги зазначив, що працівниками правоохоронних органів було безпідставно та неправомірно проведено огляд на приватній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_9 . Також вказав на відсутність достатніх доказів та підстав для накладення арешту на вилучене майно та транспортні засоби.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_10 просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його власності, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт його автомобіля та повернути йому вказаний транспортний засіб. Апелянт зазначив, що працює охоронником у фермерському господарстві ОСОБА_9 і охороняє його земельну ділянку від псування з боку інших осіб, які незаконно бурять свердловини для видобування паливних матеріалів.

Заслухавши доповідь судді; скаржників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх представників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, старшим слідчим СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002018 від 02.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як слідує з матеріалів провадження, постановою слідчого від 02 листопада 2017 року вилучене майно було визнано речовими доказами.

Отже, з метою запобігання можливості приховування вказаного у клопотанні слідчого майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження та з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, доводи апелянтів про незаконність ухвали слідчого судді є непереконливими та такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.407, ст.422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2017 року про накладення арешту на майно, вилучене 01.11.2017 року під час проведення огляду земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_9 та розташована на землях Малківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4