Справа № 299/1460/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
19.10.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/535/17, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, учень 10 класу Великоком`ятської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не одружений, виховувався без батьків, раніше судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначеним вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.04.2017 у справі №299/401/17-к за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2017 у справі №299/2719/16-к, обвинуваченому ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Строк відбуття обвинуваченим ОСОБА_6 покарання визначено обчислювати з 14.04.2017 (ухвала Виноградівського районного суду від 14.04.2017у справі №299/1089/17).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.
Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 у дохід держави:
- витрати на проведення авто товарознавчої експертизи №11/240 від 27.04.2017 у розмірі 711,84 (сімсот одинадцять грн. 84 коп.) грн. (т. 1, а. к. п. 149);
- витрати на проведення товарознавчої експертизи №11/230 від 28.04.2017 у розмірі 439,80 (чотириста тридцять дев`ять грн. 80 коп.) грн. (т. 2, а. к. п. 110).
Документи залишено у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
- автомобіль марки «Форд Мондео 1.8», синього кольору, р. н. НОМЕР_1 ухвалено передати ОСОБА_8 (т. 1, а. к. п. 62-63, 160);
- сліди бурого кольору, які упаковано в паперовий конверт, чотири сліди папілярних ліній пальців, які упаковано в паперовий конверт, змиви запахових слідів, які упаковано в пакет НДЕКЦ № 3110733 ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження (т. 1, а. к. п. 160);
- шкіряний чохол до автомобіля марки «Форд Мондео», р. н. НОМЕР_2 , три ключі на одному з яких наявне маркування «Форд», пластмасові деталі чорного кольору з маркуванням «Форд», частину ключа з маркуванням «Форд», які упаковано в пакет НДЕКЦ № 3110733 ухвалено повернути власнику ОСОБА_8 (т. 1, а. к. п.160);
- курячі стегна вагою 1 кг, п`ять морозив марки «Перожено-морожено», упаковку сиру «Янтар», пакет пластівців «Маша і Медвідь», печиво марки Roshen, дві шоколадки марки Roshen, два поліетиленові пакети в яких знаходилися цукерки, дві банки кави Форд та Нескафе ухвалено повернути власнику ОСОБА_9 (т.1, а. к. п. 160, т. 2, а. к. п. 47);
- мобільний телефон марки «Леново А 516» ІМЕІ 1 № НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_4 , який поміщено в кімнату зберігання речових доказів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ухвалено передати ОСОБА_10 (т. 1, а. к. п. 160, т. 2, а. к. п. 118).
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.04.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього Кодексу та ст. 101 цього ж Кодексу, до покарання у виді арешту на строк 45 діб, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду від 30.05.2016 і за сукупністю вироків остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, скоїв злочини за таких обставин.
20 лютого 2017 року приблизно о 23-ї годині, ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці Ватутіна, неподалік ЗОШ І-ІІ ступенів, в с. Великі Ком`яти, побачивши ОСОБА_10 , який рухався в напрямку свого будинку за адресою АДРЕСА_3 , і розмовляв по мобільному телефону, вирішив заволодіти його мобільним телефоном, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 . Діючи з умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, умисно, повторно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підбіг ззаді до ОСОБА_10 і штовхнув його в ліве плече, після чого, ігноруючи волю потерпілого відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Леново А 516» ІМЕІ 1: № НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: № НОМЕР_4 , білого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта №11/230 від 28.04.2017 становить 927,00 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 , вартість якої становить 25,00 гривень. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_6 із викраденим зник у напрямку центру с. Великі Ком`яти, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вище вказану суму, чим вчинив передбачене ч. 2 ст. 186 КК України кримінальне правопорушення - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
10 квітня 2017 року приблизно о 05-ї годині, ОСОБА_6 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, шляхом пошкодження даху, проник до складського приміщення магазину, що розташований по АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_9 , звідки таємно викрав гроші в сумі 1500 гривень та товарно-матеріальні цінності : пляшку Coca - Cola об`ємом 0,5 л., 6 пачок чіпсів «Люкс», 3 плитки чорного шоколаду «Рошен», 1 плитку молочного шоколаду «Рошен», дві упаковки «Косички», пакет плавленого сиру «Янтар», два морозива «Ласунка», два морозива «Лев», два морозива «Пирожено - морожено», два морозива Sorer, два батончика «Баунті», три батончика «Снікерс», 100 грам цукерок «Рошен-Ромашка», 100 грам цукерок «Кислинка», 100 грам цукерок «Охотничі», 100 грам цукерок «Ліщина», один пакет курячих стегон вагою 1 кг, дві пачки вологих серветок, 4 великі свічки білого кольору, копчену ковбасу «Софіївська» вагою 0,5 кг, ковбасу «Боярська» вагою 0,5 кг., банку кави «Форд» вагою 50 грам, банку кави «Нескафе» вагою 50 грам, загальною вартістю товару на суму 915,00 гривень. Викравши майно ОСОБА_6 з місця події зник у невідомому напрямку, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2415 грн., чим вчинив передбачене ч. 3 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує на те, що вирок у частині призначеного покарання є незаконним. Вважає, що при призначенні покарання, суд допустив неправильне застосування кримінального закону, оскільки безпідставно не застосував щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України, внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає особі неповнолітнього обвинуваченого. Посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв їх розкриттю, посередньо характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім, виховується без батьків, цивільного позову в справі не заявлено, що докази вчинення ОСОБА_6 злочинів у стані алкогольного сп`яніння відсутні. Крім того, вказує на те, що відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України, залежно від характеру вчиненого злочину суд має право не визнати передбачену п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого. Просить вирок змінити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, а також виключити з вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння. У ході апеляційного розгляду просить дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .. Крім того, адвокат до апеляційного суду подав клопотання, в якому міститься прохання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 року».
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та клопотання; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечує щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у інше приміщення; відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, учасниками процесу не оспорюється, апеляційним судом з урахуванням положень ст. 404 КПК України не перевіряється й визнається належним чином вмотивованим, таким, що ґрунтується на наведених у вироку доказах, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги про те, що при призначенні покарання, суд допустив неправильне застосування кримінального закону, безпідставно не застосувавши щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України, внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає особі неповнолітнього обвинуваченого, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, те, що кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких; обставини та наслідки вчинених кримінальних правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності); дані про особу обвинуваченого (посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, виховується без батьків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності), його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та вчинення кримінальних правопорушень неповнолітньою особою; обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції враховано й те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення 20.02.2017 та 10.04.2017, тобто до ухвалення щодо нього вироків Виноградівським районним судом Закарпатської області 13.04.2017 та Апеляційним судом Закарпатської області 15.06.2017, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано застосував щодо нього положення ч. 4 ст. 70 КК України й призначив покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, справедливим.
Доводи, на які є посилання в апеляційній скарзі як на підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України та пом`якшення йому покарання, зокрема, про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв їх розкриттю, посередньо характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім, виховується без батьків, цивільного позову в справі не заявлено, апеляційний суд, з урахуванням вищевикладеного, відхиляє як такі, що були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання й не впливають на вид та строк призначеного йому покарання.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, що пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а вищевказані дані, що характеризують його особу, не дають підстав для застосування щодо нього положень ст. 69 КК України.
Крім того, апеляційний суд враховує й те, що ОСОБА_6 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження визнавав факт вчинення кримінального правопорушення - незаконне заволодіння транспортним засобом,у стані алкогольного сп`яніння. Під час розгляду справи апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_6 також визнав вказаний факт. Тому доводи апеляційної скарги про те, що докази вчинення ОСОБА_6 злочинів у стані алкогольного сп`яніння відсутні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами та спростовані самим ОСОБА_6 ..
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України, залежно від характеру вчиненого злочину суд має право не визнати п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного вважає, що характер вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень на дає підстав виключити обставину, що обтяжує покарання вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 року» не підлягає задоволенню з огляду на те, що вказаною нормою передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не є тяжким або особливо тяжким, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який відповідно до вказаної вище норми права є особливо тяжким, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми, однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких, а тому, не є особою, яка підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», у тому числі й на підставі пункту «а» статті 1 цього Закону.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується строк попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 14 квітня 2017 року до 20 червня 2017 року включно.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання, а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, ураховуються матеріали кримінального провадження (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину), які підтверджують, що ОСОБА_6 саме 14 квітня 2017 року затриманий за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення й саме цього дня щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою й тому саме з указаного числа необхідно рахувати початок строку відбування покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування із призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції, чи зміни вироку, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, що підстав для скасування чи зміни судового рішення не має.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 14.04.2017 до 20.06.2017 включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали
Судді: