Справа № 443/204/18 Провадження № 1-кп/443/33/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2018 р. Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Жидачів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 02 січня 2018, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загірне Жидачівського району Львівської області, та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 02 січня 2018 року близько 08.00 год., разом з ОСОБА_6 , якому про намір вчинити крадіжку деревини нічого не розповідав, направились до території лісопосадки, яка знаходиться в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, що належить ФГ «Микитчин В.Я.», головою якого являється ОСОБА_5 . Знаходячись на вказаній лісопосадці, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , за допомогою бензопили, яку вони взяли зі собою, зрізали два дерева породи «дуб» загальною вартістю 2 866 гривень 49 коп., які почистили від гілок та порізали на частини (пні) різної довжини для того, щоб було легше перевезти їх до місця свого проживання, але свій злочинний умисел ОСОБА_3 до кінця недовів з причини, що не залежали від його волі, так як на території лісопосадки був виявлений ОСОБА_7 в той момент, коли мав намір погрузити порізані дерева на мотоблок з гужовою підводою, на якому приїхав ОСОБА_8 , якому також не було відомо, що в цей момент вчиняється крадіжка деревини.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , 01 лютого 2018 року було досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 15 ст.185 ч.1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Так само потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому повністю зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор та потерпілий у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду про примирення.

Згідно до ч.3, ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу, з ухваленням обвинувального вироку

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 01 лютого 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - два дерева породи "дуб", які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його законному володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівськоїї області.

Вирок надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ ОСОБА_1