Справа № 314/1665/17
Провадження № 1-кп/314/45/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.01.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ об`єднані кримінальні провадження за №0000167 від «09» лютого 2017 року, №0000378 від «01» квітня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Вільнянській виправній колонії №55, раніше судимому:

1) 25.10.1983 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 17, 117 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.01.1988 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

2) 28.08.1990 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 196-1 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, звільнений 20.06.1991 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

3) 02.07.1994 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 140 ч. 3, 299-6 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.03.1998 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

4) 27.04.1999 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 196-1 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, звільнений 08.09.2000 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

5) 26.07.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 263 ч. 1, 15 ч. 3, 186 ч.1, 70 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі, звільнений 30.09.2006 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

6) 24.02.2010 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 09.01.2013 року звільнився по закінченню відбування покарання;

7) 10.12.2013 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.12.2014 року звільнений від призначеного покарання за вироком Вільнянського районним судом Запорізької області від 10.12.2013 року у зв`язку з закінченням періоду випробування;

8) 14.07.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;

9) 23.10.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 ріки;

10) 07.12.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 3, ст.263 ч.1, ст.70 ч.1, 4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.

11) 07.04.2017 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку січня 2017 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, знаходячись в парку «Ювілейний» в м. Вільнянськ, Запорізької області, шляхом присвоєння знайденого, придбав кастет, який незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 усвідомлюючи, що придбаний ним предмет, згідно з висновком судово- криміналістичної експертизи за експертною спеціальністю дослідження холодної зброї №2-281 від 24.04.2017 року: «...є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовлений з використанням промислового обладнання...», діючи незаконно, зберігаючи його при собі, незаконно переніс вказаний предмет до парку «Соборний» (Леніна) в м. Вільнянськ, Запорізької області, де даний кастет було виявлено у нього та вилучено працівниками поліції, при проведенні огляду, який мав місце 06.02.2017 року о 16 годині 10 хвилин.

26 березня 2017 року, у вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на території двору будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно з корисливих мотивів викрав майно останньої, а саме велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 5000 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винну у скоєному злочині визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, пояснив, що на початку січня 2017 року, знаходячись в парку «Ювілейний» в м. Вільнянськ, Запорізької області, знайшов кастет, який носив та зберігав при собі, переніс кастет до парку «Соборний» (Леніна) в м. Вільнянськ, Запорізької області, де даний кастет було виявлено у нього та вилучено працівниками поліції, при проведенні огляду, який мав місце 06.02.2017 року о 16 годині 10 хвилин.

Відносно епізоду 26.03.2017 ОСОБА_3 винну у скоєному злочині визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, пояснив, що напередодні заходив до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до свого знайомого ОСОБА_7 , якому залишив свою куртку. 26 березня 2017 року зайшов до даного домоволодіння, щоб поспілкуватися з ОСОБА_7 , однак його вдома не було. Перебуваючи на території домоволодіння в нього виник умисел здійснити крадіжку велосипеду «Україна» зеленого кольору. Заволодівши майном він покинув територію домоволодіння та розпорядився майном на власний розсуд.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

За епізодом 26 березня 2017 року, проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За обвинувальним актом дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Однак в судовому засіданні, обставини за якими встановлена кваліфікуюча ознака ч.3 ст.185 КК України - проникнення до сховища не підтвердилась на підставі наступного:

Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Україна» зеленого кольору, виник у нього на території домоволодіння, де проживає його знайомий ОСОБА_7 . Метою входження до території домоволодіння був намір поспілкуватись з ОСОБА_7 .

Обставини, щодо виникнення умислу у обвинуваченого ОСОБА_3 на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не оспорювались.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За приписами ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Прокурором, захисником та обвинуваченим, з реалізації прав сторін кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК України, клопотань про зміну обсягу доказів, що підлягають дослідженню у встановленому судом порядку до суду не заявлялось.

Відповідно до п. 22 роз`яснень Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_3 щодо вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, з кваліфікуючою ознакою - проникненням до сховища. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_3 відсутня кваліфікуюча ознака, як проникнення в сховище, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання

за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

в порядку ч.1, 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Обвинувачений в судовому засіданні щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, конкретні обставини справи та дані про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, яка є особою раніше судимою, психічними захворюваннями не страждає, перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується за місцем проживання посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття. Наявність зазначених обставин встановлена на стадії досудового розслідування, про що зазначено в обвинувальному акті та під час судового розгляду дані обставини не спростовані та сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст.67 КК України в якості обставин, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину. Наявність зазначеної обставини встановлена на стадії досудового розслідування, про що зазначено в обвинувальному акті та під час судового розгляду дана обставина не спростована та сторонами не оспорюється.

Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставин, що пом`якшують та обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В порядку ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2017, у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

Цивільний позов в порядку ст.ст.129, 326 КПК України суд залишає без розгляду, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання цивільного позивача.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість місяців).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В порядку ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2017, у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 09.06.2017.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речовий доказ кастет, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8

03.01.2018