Справа № 442/748/18
Провадження № 1-кс/442/144/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника 1-го відділення Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Начальник 1-го відділення Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме позбавлення права відчуження на наступні об`єкти нерухомого майна:

земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0209, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0210, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання начальник 1-го відділення посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами відділу реєстрації Бориславської міської ради в результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, вчинено неправомірні дії щодо реєстрації права власності на земельні ділянки площею 3,5097 га та 0,0746 га, які розташовані на території Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. В результаті зазначеної недбалості завдано істотної шкоди територіальній громаді с. Рибник Дрогобицького району Львівської області. Так, 26.12.2017 державним реєстратором Бориславської міської ради ОСОБА_5 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке належало Рибницькій сільській раді Дрогобицького району, а саме, щодо:
земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0209, що знаходиться за адресою: Львівська область Дрогобицький район с. Рибник, вул. Надгірна, 45;
земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0210, що знаходиться за адресою: Львівська область Дрогобицький район с. Рибник, вул. Надгірна, 45.
Разом з цим у клопотанні зазначає, що встановлено, що вищевказані реєстраційні дії проведено державним реєстратором Бориславської міської ради без ретельної перевірки останнім відповідного пакету документів, який встановлений нормами закону та за результатом зазначеного вказані земельні ділянки незаконно зареєстровано за ПАТ „ДРОГОБИЦЬКИЙ ЗАВОД АВТОМОБІЛЬНИХ КРАНІВ.
Враховуючи наведене, начальник 1-го відділення просить клопотання задовольнити.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
П. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України визначео, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
В клопотанні слідчий не зазначив мети накладення арешту на земельні ділянки.
Крім того, начальником 1-го відділення Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 до клопотання долучено договір купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення від 11.11.2009 та договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення від 13.12.2012 згідно яких Дрогобицька районна державна адміністрація передає у власність ВАТ „Дрогобицький завод автомобільних кранів земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0209, :05:000:0210, а також долучено першу сторінку витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2017 індексний номер 90628612, на якій не зазначено власників нерухомого майна.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк протягом сімдесяти двох години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню слідчому відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-172, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання начальника 1-го відділення Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна повернути.
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскраженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1