Провадження №1-кп/761/578/2018
В И Р О К
іменем України
15 лютого 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 2 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002866 від 10.03.2017, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 серпня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

2 березня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191КК України, отже діючи повторно, з метою підготовки до незаконного заволодіння чужим майном, через всесвітню мережу Інтернет знайшов оголошення інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про потребу в послугах кур`єра, та під час співбесіди із адміністратором магазину надав особисті документи і викликав довіру до себе, як до добросовісної особи, уклавши усну угоду про кур`єрські послуги. Далі, 3 березня 2017 року, близько 10 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , прибув до офісу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи з корисливих спонукань, та реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, отримав від адміністратора згаданого магазину грошові кошти в сумі 320 грн., а від завідуючого складу магазину - товар, а саме: подарунковий сертифікат вартістю 2000 грн., довгу сукню зеленого кольору вартістю 1399 грн., сукню бежевого кольору вартістю 1099 грн., коротку сукню чорного кольору вартістю 1399 грн., сукню рожевого кольору 1099 грн., сукню синього кольору вартістю 1099 грн., коротку сукню зеленого кольору вартістю 1099 грн., юбку синього кольору вартістю 799 грн., сукню з принтом вартістю 1999 грн., сукню молочного кольору вартістю 1399 грн., сукню сірого кольору вартістю 1699 грн., сукню сливового кольору вартістю 1399 грн., сукню зеленого кольору середньої довжини вартістю 1999 грн., сукню м`ятого кольору вартістю 1099 грн., що були призначені для кур`єрської доставки замовникам. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, розвіз частину товару за відповідними адресами, але із залишком речей та отриманими від клієнтів грошовими коштами не повернувся до вказаного магазину, повідомивши 5 березня 2017 року адміністратору магазину, що товаром та грошовими коштами він розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіявши власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 19 907 грн.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

2 червня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. Відповідно до умов згаданої угоди у кримінальному провадженні №0002866 від 10.03.2017, потерпіла ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 , кожний окремо, зазначили, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вислухавши доводи сторін, які просили затвердити вказану угоду, суд вважає, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 угода відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що укладена між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення від 2 червня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002866 від 10.03.2017 затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1