Справа №: 398/2199/16-к
провадження №: 1-кп/398/176/17
ВИРОК
Іменем України
"18" грудня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олекандрії кримінальне провадження, внесене 21.09.2015 року до ЄРДР за №0002811 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185 КК, ч.2 ст.185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого та його законного представника ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Олександрійської міської ради ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

21 вересня 2015 року близько 04 год.15 хв. ОСОБА_3 перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 . Скориставшись відсутністю власників у дворі будинку, діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу переліз через огорожу навколо будинку, де зі столу, що знаходився на відкритій веранді будинку, таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «Nokia Q9», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 532,83 грн., що належав на праві власності ОСОБА_6 ; а також двома колонками з підсилювачем марки «Sven» SN: 704, вартістю 595,24 грн., що належали на праві власності ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 16 березня 2016 року близько 01.00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_10 перебували поблизу магазину «Арка», що розташований по пр. Леніна,111 в місті Олександрія Кіровоградської області. ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_3 передав останньому для здійснення телефонного дзвінка свій мобільний телефон «Alcatel 7041», ІМЕІ: НОМЕР_3 . ОСОБА_3 , маючи вільний доступ до мобільного телефону, скориставшись відсутністю уваги власника майна, реалізуючи раптово виниклий умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, таємно викрав мобільним телефоном «Alcatel 7041», вартістю 1732,05 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, пояснивши, що гуляв з друзями на гаражах, де ремонтували автомобіль. Після чого 21.09.2015 року вночі він йшов додому. Проходячи по АДРЕСА_2 побачив, що у дворі горіло світло. Територія домоволодіння була огороджена. Він заліз на паркан та побачив, що на столі, який був біля будинку, лежали деякі речі. Він переліз на територію домоволодіння, підійшов до столу звідки взяв мобільний телефон марки «Nokia» та дві свеновські колонки з підсилювачем. Забрав все і перекинув їх на вулицю через паркан. Запевняє суд, що його в цей час ніхто не бачив, забрав викрадене майно те переніс додому. Потім телефон дав покористуватись ОСОБА_11 , а колонки продав десь за 200 гривень. Гроші витратив на свої потреби. 16.03.2016 року десь близько 21.00 год. він знаходився біля магазину «Оптовичок», який працює до 22.00 год. Попросив у чоловіка з яким сидів на лавочці телефон, щоб подзвонити, а побачивши, що той у нетверезому стані та майже спить, вирішив телефон викрасти, тому з телефоном пішов додому. На другий день попросив знайомого здати цей телефон у ломбард. За телефон вони отримали десь 1000 грн., які він витратив на свої потреби.

Вина обвинуваченого підтверджується також:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що в ніч з 20 на 21.09.2015 року десь о 04.00 год. ранку їй подзвонила мати та спитала чи забирала вона телефон та колонки. Вона відповіла їй, що не забирала та все залишила на столі на відкритій веранді, який видно, якщо стати на паркан. Щодо обвинуваченого, то просить, щоб він їй викрадене повернув, та хай живе на волі;

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що в той день у доньки був другий день весілля. Стіл у них був на відкритій терасі, що пристроєна до будинку. Десь о 04.00 год. її чоловік виходив на вулицю, то все було на місці та він залишив включеним світло на вулиці. Потім вони почули, що їх пес сильно гавкає. Коли чоловік вийшов, то побачив в спину чоловіка, який втік через паркан. Оскільки її чоловік був роздягнутим, він зайшов у будинок одягнувся та вони разом з ним пішли по дорозі куди побіг невідомий. По дорозі вони знайшли тільки її паспорт.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах, підтверджується належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 (батька потерпілої) про те, що 21.09.2015 року близько 04.15 год. невстановлена особа перебуваючи на подвір`ї АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу таємно викрала сабвуфер «Sven» та мобільний телефон (а.п.3)

- протоколом огляду місця події від 17.05.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_11 добровільно видав мобільний телефон, який вилучено та фототаблицею до нього (а.с. 25 -30);

- протоколом огляду речей від 21.06.2016 року, згідно результатам огляду якого було оглянуто гарантійний талон до підсилювача марки «Sven» MS065054 SN: 704, дата продажу 02.09.2006 року та постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 21.06.2016 року. Згідно якого вищевказані оглянуті речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.п. 39 -40)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.06.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала телефон під №1, тобто мобільний телефон Nokia Q9, який був у неї викрадений (а.п. 41-43);

- протоколом огляду речей від 21 червня 2016 року, згідно якого було проведено огляд мобільного телефону Nokia Q9, чорного кольору, з подряпинами та пошкодженнями на передній та задній частині панелі, в робочому стані, в якому відсутні сім карти, на задній панелі з обох боків маються сліди від заклеювання (а.п. 44-45);

- постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 21.06.2016р., згідно якої вищевказаний мобільний телефон «Nokia Q9», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 визнано речовим доказом і передано власнику на відповідальне зберігання та зберігальною розпискою ОСОБА_6 (а.п. 46 - 47);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про те, що 15.03.2016 року близько 00.30 год. невстановлена особа перебуваючи біля магазину «Оптовичок» по пр.. Леніна,109, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Alcatel onetouch», належний ОСОБА_10 (а.п.59);

- витягом з ЄРДР ( а.п. 58, а.с. 67);

- протоколом огляду речей від 22.06.2016 згідно якого оглянуто картонну коробку від мобільного телефону «Alcatel 7041» ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ,(а.п. 74-75);

- постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 22.06.2016, згідно якого вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом ( а.п. 76);

- листом ПТ «Ломбард «Легкі гроші» щодо зберігання мобільного телефону «Alcatel 7041» ІМЕ1: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , (а.п. 77-78); '

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2016 з відповідним ДВД диском з участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого останній показав, що до нього звернувся його знайомий ОСОБА_3 та попросив закласти телефон до ломбарду, ( а.п. 81-83);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1485 від 29.06.2016 згідно якого встановлено вартість викраденого майна ( а.п. 95-101);

- протоколом слідчого експерименту від 30.06.2016 з участю підозрюваного ОСОБА_3 з відповідним ДВД диском, згідно якого останній показав як та при яких обставинах вчинив викрадення майна та його збут (а.п. 137-139);

- протоколом огляду місця події від 29.06.2016 з відповідними фото таблицями, згідно якого було вилучено телефон ( а.п. 141-142);

- протокол проведення слідчого експерименту від 30.06.2016 з участю свідка ОСОБА_14 з відповідним ДВД диском, згідно якого свідок підтвердив, що в її присутності видано слідчому телефон (а.п. 144-146).

За клопотанням та з урахуванням думки учасників процесу, суд не допитував потерпілого ОСОБА_10 , який подав заяву про розгляд справи у його відсутність та не викликав свідків.

Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до зміненого обвинувального акта.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини середньої тяжкості, особу неповнолітнього ОСОБА_3 , що він не судимий, характеризується за місцем проживання та навчання позитивно, звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого вважають можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства за умовою встановлення судом обов`язків, а також те, що потерпілі на суворій мірі покарання не наполягають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкцій як за ч. 1 ст. 185 КК України, так і за ч. 2 ст. 185 КК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, однак, враховуючи те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому та повністю визнав вину, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75, 104 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений, його законний представник та захисник звернулися з клопотанням про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі п.«а»ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до вимог п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Оскільки, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ОСОБА_3 будучи неповнолітнім вчинив умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України, тому суд вважає за необхідне застосувати до нього п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від призначеного покарання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обрана.

Потерпілими цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Речові докази мобільний телефон «Nokia Q9» який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити власнику; копію гарантійного талону до двох колонок з підсилювачем марки «Sven» та фотознімки коробки мобільного телефону «Alcatel 7041» та ДВД диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: