Справа № 180/586/18
УХВАЛА
13 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2018 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що 13 квітня 2018 року закінчується строк тримання ОСОБА_5 під вартою, суд ухвалою від 04 квітня 2018 року постановив провести підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 о 10:00 годині 12 квітня 2018 року дистанційно в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Дніпропетровської УВП управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4.

У призначений час обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з невідомих суду причин, про що повідомлено працівником установи виконання покарань через засоби електронного зв`язку.

У зв`язку з цим, підготовче судове засідання відкладено.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відмова обвинуваченого без поважних причин від участі в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції свідчить про намір ухилитися від вирішення питання доцільності продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що 13 квітня 2018 року закінчується строк запобіжного заходу, і в судовому засіданні присутній захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 , якому надано право на здійснення захисту, здійснення представництва інтересів обвинуваченого у кримінальному провадження, тобто право ОСОБА_5 на захист не порушено, керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає за необхідне розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу без обвинуваченого.

Прокурор клопотала про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтувала тим, що 13 квітня 2018 року закінчується строк дії такого, і ризики, визначені ст.177 КПК України, які були взяті до уваги слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , нікуди не зникли, а саме: обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, не має міцних соціальних зв`язків, роботи. Відсутність постійних джерел доходу може спонукати його вчинити нові корисливі злочини. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 . На його думку, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши думки прокурора та захисника, суд приходить до такого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що 13 лютого 2018 року слідчим суддею Марганецького міського суду застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2018 року. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, ОСОБА_5 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, а кримінальне провадження на даний час не розглянуто, свідки обвинувачення та потерпіла не допитані.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказують такі обставини: характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій, зокрема на потерпілу, свідків. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час іспитового строку, а також те, що офіційно він не працював до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не має постійних джерел доходу. Отже, існують високі ризики того, що перебуваючи на волі, він може вчинити нові злочини.

На думку суду, вказані обставини з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 314, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 10 червня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1