Справа № 129/1333/17
Провадження по справі № 1-кп/129/268/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063 про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в СТ «Лелека», несудимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Встановив:
30.01.2017 р. приблизно о 17 год. 00 хв. в м. Гайсин по вул. Заводська ОСОБА_9 , керуючи технічно справним власним автомобілем ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 46 км/год. в зоні дії попереджувального знаку 1.33 «Діти» та наближаючись до позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «пішохідний перехід» нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в цей час по правому краю смуги руху, по якій рухався ОСОБА_9 , зупинився навпроти автобусної зупинки для висадки пасажирів маршрутний автобус, всупереч вимогам п.18.4 ПДР України (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів та допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив по пішохідному переході проїжджу частину в напрямку від маршрутного автобуса до протилежного боку вулиці, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, у виді лінійно косо-вертикального перелому лобної кістки справа та правого крила клиновидної кістки без зміщення, епідуральної гематоми правої лобної та правої скроневої ділянок, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у виді забою головного мозку, легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, у виді множинних саден в ділянці обличчя та грудної клітки зліва, забійної рани в ділянці нижньої щелепи зліва.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

ОСОБА_9 вину визнав повністю, щиро каявся, від давання показань відмовився відповідно до ст.63 Конституції України.

Крім визнання вини обвинуваченим його винуватість в скоєнні злочину повністю підтверджується ще й такими доказами:

- показаннями законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , яка вказала, що того дня її син повідомив, що сів в маршрутку, а через деякий час їй повідомили по телефону про те, що його збив автомобіль; вказала, що завдані збитки обвинуваченим повністю відшкодовано, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила покарати на розгляд суду, але не позбавляти волі;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який вказав, що ці події відбувалися взимку біля 3-ї школи; він йшов із сином і почув, як розбилося скло, та побачив, як бус, гальмуючи, рухався по зустрічній смузі руху і летіла дитина; наїзд на дитину відбувся посередині пішохідного переходу, а дитина пролетіла приблизно 8 метрів; потерпілий впав у сніг на обочині і він підбіг до нього та як лікар почав надавати першу медичну допомогу, а потім викликав швидку допомогу, попередивши про ДТП та стан постраждалої дитини, яка була непритомна;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що вона після роботи їхала маршрутним таксі в сторону цукрового заводу; в цьому ж маршрутному таксі їхав хлопчик (потерпілий); після того, як вони зупинилися на автобусній зупинці навпроти школи, то вона бачила, як цей хлопчик вийшов першим, пройшов до пішохідного переходу, який був попереду маршрутного таксі, і почав по ньому переходити дорогу; він дійшов до середини пішохідного переходу і в цей час його збив автомобіль; автомобіль вдарив потерпілого правою передньою частиною;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який вказав, що події відбувалися взимку приблизно о 17-00 год. вечора; він керував маршрутним таксі і зупинив його на зупинці біля 3-ї школи, а пасажири почали виходити; за 4 метри перед його автомобілем знаходився пішохідний перехід, а попереджувальний знак знаходився до переходу за 15-20 метрів; в той час, коли з його маршрутного таксі продовжували виходили пасажири, то він почув глухий удар, потім звук гальмування, після чого побачив, як потерпілий летів у повітрі посеред дороги та впав на снігу на обочині, а бус, який його збив, зупинився з лівої сторони;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.01.2017 р. та план-схемою до нього, за яким підтверджується факт ДТП 30.01.2017 р. приблизно о 17 год. 00 хв. в м. Гайсин по вул. Заводська з участю належного ОСОБА_9 автомобіля ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_6 (а.с.46-57);

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.04.2009 р., за яким ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 (а.с.59);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2017 р., за яким підтверджуються обставини скоєння наїзду 30.01.2017 р. приблизно о 17 год. 00 хв. в м. Гайсин по вул. Заводська належним ОСОБА_9 автомобілем ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 (а.с.62-73);

- висновком експерта від 04.04.2017 р. № 206а, відповідно до якого у даній дорожній ситуації у діях водія автомобіля ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.18.4 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди (а.с.74-78);

- протоколом огляду та постановою, за якими 01.03.2017 р. оглянуто, а 26.04.2017 р. визнано речовим доказом автомобіль ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.84, 101);

- висновком експерта від 13.03.2017 р. № 29, відповідно до якого в результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, у виді лінійно косо-вертикального перелому лобної кістки справа та правого крила клиновидної кістки без зміщення, епідуральної гематоми правої лобної та правої скроневої ділянок, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у виді забою головного мозку, легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, у виді множинних саден в ділянці обличчя та грудної клітки зліва, забійної рани в ділянці нижньої щелепи зліва (а.с.102, 103).

Обираючи покарання, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття ОСОБА_9 , позитивні характеристики, повне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій з боку представників потерпілої особи та їх позицію не позбавляти його волі, відсутність судимості.

За таких обставин, - навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину щодо малолітнього, - суд визнає, що виправити ОСОБА_9 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Оскільки автомобіль ОСОБА_9 необхідний для здобування засобів для існування та утримання сім`ї через характер та місце розташування його роботи (працює водієм 3-го класу в Споживчому товаристві «Лелека» (а.с.108-116)), він скоїв злочин у тверезому стані (а.с.58), щиро каявся та глибоко усвідомив грубе ним порушення ПДР України, повністю відшкодував завдані збитки та представники потерпілої особи до нього претензій матеріального та морального характеру не мають, то суд визнає за можливе не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.122 КПК України з ОСОБА_9 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи в обсязі підтвердженому розрахунками (а.с.75), в сумі 703 грн. 68 коп.

На підставі ч.1 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 1500 грн. документально підтверджених (а.с.95) витрат за надання правової допомоги.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період трирічного іспитового строку він не скоїть нового злочину.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 703 грн. 68 коп. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Речовий доказ ФОРД Транзит д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити власнику ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, представникам потерпілої особи та прокурору.

Суддя: