Справа № 515/541/18
Провадження № 1-кс/515/1008/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року м.Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 00000014, яке розпочате 05.03.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, та додані до клопотання матеріали,

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з клопотання, слідчим відділом Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 05.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 (затвердженим Законом України від 17.03.2014 року №1126-У11 «Про затвердження Указу президента України «Про часткову мобілізацію»), в Україні оголошено про мобілізацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

16 березня 2016 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_4 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.

20 травня 2016 року ОСОБА_4 призначено наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України №142-рс від 20.05.2016 року на посаду стрільця-зенітника відділення зенітних ракетних комплексів взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , ВОС 104916А.

27 травня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_3 виданий наказ № 127 від 27.05.2016 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №5 від 09.01.2018 року солдат ОСОБА_4 , був направлений у відрядження до військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_3 .

29.01.2018 року солдатом ОСОБА_4 , було подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_4 про надання щорічної основної відпустки за 2018 рік з 30.01.2018 на 20 діб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №20 від 30.01.2018 року, солдату ОСОБА_4 надана відпустка з 30.01.2018 по 18.02.2018 року, з терміном прибуття 19.02.2018 року.

Проте 19.02.2018 року у розташування військової частини ОСОБА_4 без поважних причин не прибув.

Вжитими заходами щодо встановлення місцезнаходження військовослужбовця солдата ОСОБА_4 , було встановлено, що останній не повернувся з відпустки, під час телефонних розмов з ним ОСОБА_4 , заявляв, що продовжувати військову службу з подібним подальшим низьким фінансуванням він не бажає, прибувати до місця дислокації військової частини НОМЕР_4 та НОМЕР_2 не бажає.

ОСОБА_4 , було роз`яснено наслідки ухилення від військової служби та наслідки продовження злочинної діяльності, а саме самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу в порядку ст.407 КК України, на що солдат ОСОБА_4 , заявив, що наслідки своїх дій розуміє, але продовжувати службу без належного фінансового забезпечення не бажає.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 (крім строкової служби), 19 лютого 2018 року о 08 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_4 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин та тривалий час ухилявся від проходження військової служби до12.04.2018 року, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надавалося можливим тривалий час.

12.04.2018 року, ОСОБА_4 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 , про прибуття до військової частини, після самовільного залишення її. У відповідності до наказу № 70 від 12.04.2018 року, приступив до виконання покладених на нього обов`язків.

12 квітня 2018 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке того ж дня вручено йому особисто.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; витягом з наказу №20 від 30.01.2018 року; телеграмою № 55 та №57 від 19.02.2018 року; рапортом ОСОБА_8 , від 20.02.2018року; доповіддю про грубе порушення військової дисципліни від 20.02.2018 року ОСОБА_7 ; аркушем бесіди з ОСОБА_4 , від 21, 23, 26 лютого 2018 року; поясненнями ОСОБА_4 від 22 та 26 лютого 2018 року; актом службового розслідування від 28 лютого 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.03.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.03.2018 року.; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , від 23.03.2018 року; поясненнями ОСОБА_4 від 23.03.2018 року.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 характеризується по місцю несення військової служби негативно (періодично запізнюється на місце несення військової служби, самовільно покидає місце несення військової служби та регулярно порушує військову дисципліну) тривалий час не з`являвся на виклик до слідчого, узагальнюючи вищевказане, орган досудового слідства звернувся з даним клопотанням, вважаючи, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України та в подальшому може вчиняти нові кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та частково погодився із застосуванням щодо нього відповідного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак не у військовій частині, як просить орган досудового розслідування, а за місцем його постійного проживання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, за ознаками не з`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, що підтверджується представленими досудовим слідством доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000014 від 05.03.2018 року (а.с.3); повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (а.с.4); контрактом про проходження громадянина України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, який укладений між ОСОБА_4 та командиром військової частини польової пошти НОМЕР_5 ОСОБА_6 (а.с.6-7); витягом з особової справи солдата ОСОБА_4 (а.с.7); копією службової картки стосовно ОСОБА_4 (а.с.9), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) за №21 від 23.01.2018 року (а.с.10), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 за №4 від 05.01.2018 року (а.с.11); витягом з наказу командира військової частини за №16 від 24.01.2018 року(а.с.12); рапортом заступника командира військової частини НОМЕР_4 з морально-психологічного забезпечення капітана ОСОБА_8 (а.с.15), доповіддю командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_7 про грубе порушення військової дисципліни «Про невихід військовослужбовця (крім строкової військової служби) на службу та самовільне залишення місця служби без поважних причин більше 3 годин протягом робочого дня», що скоєно військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 (а.с.14), копіями аркушів бесіди з ОСОБА_4 (а.с.15-17), письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 22.02.2018 року (а.с.18), ОСОБА_7 від 26.02.2018 року (а.с.19) , актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_11 від 28.02.2018 року (а.с.20-21), постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 06.03.2018 року (а.с.22-23), протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 22.03.2018 року (а.с.25-28), ОСОБА_8 від 22.03.2018 року (а.с.29-30, ОСОБА_9 від 23.03.2018 року (а.с.31-32), ОСОБА_12 від 23.03.2018 року (а.с.33-34), поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 від 23.03.2018 року (а.с.35-36), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.04.2018 року (а.с.38-41), рапортом солдата ОСОБА_4 від 12.04.2018 року (а.с.42), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 за №70 від 12.04.2018 року (а.с.43), копією службової характеристики стосовно ОСОБА_4 (а.с.50), копією медичної характеристики відносно ОСОБА_4 (а.с.51) довідкою за №179, виданою Лощінівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с.52) з якої слідує, що ОСОБА_4 не є депутатом Лощинівської сільської ради, довідкою за №178, виданою Лощінівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с.53) з якої слідує, що ОСОБА_4 , 1996 року народження проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , але зареєстрований в АДРЕСА_1 ; довідкою Лощінівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.52) з якої слідує, що ОСОБА_4 мешкає в будинку, що належав в рівних частках його бабусі ОСОБА_14 , яка померла в 2015 році та тітці ОСОБА_15 , яка померла в 2011 році; характеристикою (а.с.54) з якої видно, що ОСОБА_4 за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, за характером спокійний та врівноважений, з мешканцями підтримує добрі відносини, приймає участь у спортивних змаганнях села та району; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №127 від 27.05.2016 року (а.с.55) , витягами з наказу командира військової частини № НОМЕР_6 за №5, №20 (а.с.56,58), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 06.03.2018 року (а.с.59), Указом президента України «Про мобілізацію» (а.с.60-68), повідомлення про підозру від 12.04.2018 року (а.с.69-72).

Аналізуючи доведеність прокурором обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, в контексті положень п.1 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що виходячи з долучених та досліджених судом матеріалів клопотання, слідчим та прокурором в судовому засіданні, при розгляді вказаного клопотання, в межах предмету його розгляду, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Органом досудового розслідування 12.04.2018 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та йому 12.04.2018 року надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Виходячи з вищезазначеного та висновків, що викладені вище у даній ухвалі, з урахуванням обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та відомостей про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем мешкання та негативно за місцем служби, що вбачається з наявних в матеріалах справи характеристик та пояснень свідків, його соціальних зв`язків, наявності постійного, хоча й не за місцем реєстрації, постійного місця проживання, роботи, з врахуванням вимог КПК України та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає необхідним та доцільним обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак не цілодобово, а в певний період доби та не за місцем несення служби, а за місцем його проживання, що об`єктивно спроможний забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків і є співмірним з існуючими ризиками.

Так, відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частиною 5 ст.194 КПК України передбачене загальне коло обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи обставини справи та докази, що подані на підтвердження обґрунтування необхідності застосування певних обов`язків до підозрюваного ОСОБА_4 , виходячи з положень ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що на нього необхідно покласти такі обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із домоволодіння АДРЕСА_2 , з 19:00 години до 06:00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. надати дозвіл службовій особі Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, на яку буде покладено контроль за поведінкою підозрюваного, з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуватиме, в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської област,і з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст. ст. 32, 40, 131, 132, 176-178, 181, 193-194, 196, 369-372,395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, поклавши на нього обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із домоволодіння АДРЕСА_2 , з 19:00 години до 06:00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. надати дозвіл службовій особі Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, на яку буде покладено контроль за поведінкою підозрюваного, з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває підозрюваний, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів, тобто до 11 червня 2018 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення. Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_16 обов`язків до 11 червня 2018 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ізмаїльському ВП ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1