Справа №635/5791/17
Провадження по справі №1-кп/635/821/2017
У Х В А Л А
03 листопада 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, який надійшов 10 жовтня 2017 року від керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 підсудний Харківському районному суду Харківської області.
Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Прокурор в ході підготовчого судового засідання заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, зазначив, що ОСОБА_3 ніде не працює, тобто не має законних джерел заробітку, не має стійких соціальних зв`язків, раніше вчиняв злочини, що дає підстави вважати, що обвинувачений
може залишити територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу відносно потерпілого та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на наявність на його утриманні матері-інваліда та жінки, з якою він проживає без реєстрації шлюбу.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на недоведеність прокурором ризиків, на які він посилається в обґрунтування клопотання, та вважала можливим змінити запобіжний захід на більш м`який.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, до 09 листопада 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відтак, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 09 листопада 2017 року.
Під час обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 злочину, свідчить про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 доведені прокурором та продовжують існувати, а також враховує ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений.
При оцінці зазначеного прокурором ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд виходить з того, що обвинувачений раніше судимий 12.05.2016 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Разом з тим, наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні на який посилається прокурор, останнім у судовому засіданні не доведено.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні на 10 листопада 2017 року на 12 годину 30 хвилин.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України продовжити на шістдесят днів - до 01 січня 2018 року.
Встановити строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою до 01 січня 2018 року.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя -