Справа № 638/4884/18
Провадження № 1-кс/638/1386/18
УХВАЛА
іменем України
17 квітня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Слідчого ОСОБА_4

Підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_5

Адвоката, захисника ОСОБА_6

Законного представника ОСОБА_7 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001516 від 15 квітня 2018 стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , де між ним та потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 , виник умисел на заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , дістав з кишені куртки, одягненої на ньому, ніж та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ножем один удар в область живота, чим спричинив ОСОБА_8 проникаючу колото-різану рану черевної порожнини з пошкодженням сальника, черевну гематому ліворуч.

Дії неповнолітнього ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння .

15 квітня 2018 року неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового слідства, як підстава для обрання запобіжного заходу зазначено, що маються ризики передбачені ст. 177 КПК України, і вважають, що обрання запобіжного заходу перешкодить переховатись підозрюваному від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілу.

В судовому засідання слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Неповнолітній підозрюваний та його законний представник проти обрання такого запобіжного заходу заперечував.

Захисник в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали приходить до висновку про те, що є підстави для обрання такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно до ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання суду або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Так, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Суд звертає увагу на те, що на теперішній час ступень тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій об`єктивними судово-медичних даними не підтверджена.

Європейський суд з прав людини у справі «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» від 13.04.2014 року також зазначає, що обгрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що підозрюваний раніше не засуджений та до кримінальної відповідальності не притягувався. Має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, навчається на 1 курсі Державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище №6». В судовому засіданні захисником надано клопотання Державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище №6» щодо обрання неповнолітньому ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з перебуванням під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) під став для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України від 10.02.2011 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1ст. 181 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

За таких обставин суд відмовляє у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання задовольняє частково та обирає запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 181, 184, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- заборонити у період часу з 22.00 годин по 06.00 годин ранку залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити для виконання за місцем проживання підозрюваного - до СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - 2 місяці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав «____» _________ 2018 р. (_________________)