Справа № 524/1023/18
Провадження №1-кс/524/345/18
Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся із клопотанням, погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 13.02.2018 до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 31.01.2018 близько 23:30, біля гаражного кооперативу по провулку Г.Бреста, невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження та відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Самсунг» та «Номі».
15.02.2018 об 16:10 год. під час огляду у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції було вилучено спортивні штани фірми «Nike» - 2 шт., одні синього кольору, інші синього кольору з жовтими вставками по бокам, знизу.
Посилаючись на те, що вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, слідчий просив накласти на них арешт.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та, в цьому випадку, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що 15 лютого 2018 року під час проведення огляду, потерпілим ОСОБА_5 було добровільно видано спортивні штани «Nike» в кількості 2 шт., синього кольору, одні з яких мали вставки жовтого кольору.
В ст.ст.167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тобто, добровільно видане майно не може вважатись тимчасово вилученим майном в розумінні ст.168 КПК України.
Отже, на думку слідчого судді, слідчим не було доведено необхідності арешту добровільно виданого майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, що відповідно до ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1