Справа № 149/2360/17
УХВАЛА
29.12.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, зазначивши, що ухвалою суду від 10.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 08.01.2018 року. Вважає, що ризики визначені ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані, як особисто, так і використовуючи при цьому зв`язки у правоохоронних органах. Окрім того просить прийняти до уваги також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання обвинуваченого винуватим у злочинах за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується, його, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, місце служби та інші обставини, а також прийняти до уваги особливу суспільну небезпеку та резонанс протиправних дій ОСОБА_4 . Вважає, що більш м"які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, у його задоволенні просили відмовити, так як прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 вважають, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більм м"якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, зазначивши, що ухвалою суду від 10.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 08.01.2018 року. Вважає, що ризики визначені ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані, як ососбисто, так і використовуючи при цьому зв`язки у правоохоронних органах. Окрім того просить прийняти до уваги також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання обвинуваченого винуватим у злочинах за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується, його, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, місце служби та інші обставини, а також прийняти до уваги особливу суспільну небезпеку та резонанс протиправних дій ОСОБА_5 . Вважає, що більш м"які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, у його задоволенні просили відмовити, так як прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Також обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування відносно нього більш м"якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, мотивуючи це тим, що він не мав і не має наміру переховуватися від слідства та суду чи впливати на свідків. У нього є сім"я, батьки інваліди, він сам є учасником бойових дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 10.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 08.01.2018 року. Також ухвалою суду від 10.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 08.01.2018 року.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, в межах необхідних для вирішення клопотання, письмові клопотання прокурора стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дійшов висновку, що обрані обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не встановлено. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинам і за які у випадку доведення вини, передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 6 до 10 років, перебуваючи на волі вони можуть переховуватись від суду. У даному кримінальному провадженні не досліджені докази, зокрема не допитані свідки, а відповідно обвинувачені можуть впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто ризики передбачені ст. 177 КПК України існувати не перестали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження, а тому з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду кримінального провадження, запобіганню уникнення правосуддя, клопотання прокурора необхідно задовольнити, продовживши строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

Враховуючи встановлене судом, що відображено в ухвалі, клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, задоволенню не підлягає. Відмовляючи у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд також виходить з того, що наведені ним підстави для зміни запобіжного заходу, не переважують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та існування яких прокурором доведено в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176,177,178,183,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів до 26.02.2018 року.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів до 26.02.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1