ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005379 від 03.11.2015 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , працюючого неофіційно, не одруженого, раніше судимого:

- 31.12.2014 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 150 годин громадських робіт;

- 16.03.2016 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 2, 69 КК України до 200 годин громадських робіт;

по обвинуваченню за ст. 186 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2015 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 39 по вул. Київській в м. Житомирі, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 .. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення будь-якого чужого майна, що належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив, ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_5 ззаду та із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_6 правою рукою здійснив поштовх в область потилиці потерпілого, від чого ОСОБА_5 не втримався на ногах та впав на землю. Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_6 правою рукою вихопив з кишені останнього мобільний телефон марки «Самсунг», у корпусі чорного кольору, вартістю 400 грн., банківську картку «Укрсіббанку» № НОМЕР_1 , на ім`я потерпілого, та в`язку ключів в кількості 3 шт., які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн..

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій, вказав, що дійсно він побачивши потерпілого підійшов до нього позаду та штовхнув, від чого той присів на східці, а він у нього з кишені забрав телефон, ключі, картки. Просить суворо не карати, так як зрозумів, що поводився неправильно.

Потерпілий також підтвердив зазначені обставини.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади при значення покарання, передбачені ст. 65 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, має молодий вік, потерпілий не настоює на суворості покарання, що з часу вчинення інкримінованих дій пройшов значний проміжок часу (більше двох років), за вказаний період обвинувачений не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню інших злочинів, розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті, з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід на даний час відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1