Справа № 519/861/17
Провадження № 1-кп/504/486/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку тримання під вартою

16.11.2017 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 2, ініційоване судом питання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 21.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.08.2017 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області строком до 20.10.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 19.10.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області строком до 09 год. 30 хв. 19.11.2017 року.

В підготовчому судовому засіданні судом ініційовано питання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала заяву до суду про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, враховуючи те, що у обвинуваченого ОСОБА_4 19.11.2017 року спливає термін обраного раніше запобіжного заходу, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії раніше обраного до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і відсутності зміни запобіжного заходу на більш м`який, з наступних підстав:

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд враховує, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним продовження ізоляції обвинуваченого від суспільства відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Зокрема, обвинувачений не зареєстрований в Одеській області, є громадянином Росії.
Тобто на думку суду, обвинувачений може змінювати своє місце мешкання не повідомляючи суд, прокурора, слідчого, тим самим ухиляючись від правосуддя.
Аналізуючи характеризуючий матеріал на обвинуваченого, суд приймає до уваги, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання, адже він не одружений, у нього не має утриманців, він не має постійного місця роботи, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.
Доводи сторони захисту, про те, що ризики не доведені є неспроможними.
Натомість, сторона захисту не надала жодного доказу на спростування існуючих ризиків та на зміну обставин, які обумовили би можливість зміни раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою виключення спроб переховуватися від правосуддя, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та приходить до висновку щодо необхідності продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вказане превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.
Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити на час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» строком на шістдесят днів, а саме до 18 січня 2018 року включно.

Строк дії ухвали розпочинається з 09 год. 30 хв. 01 секунди 19 листопада 2017 року.

Копію ухвали вручити сторонам судового провадження для відома та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1