№ 336/3065/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, що проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2012 року за ч. ч. 1, 2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2012 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст.185 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року за ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю в три роки;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2013 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 16 листопада 2015 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання вісім місяців один день;

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих злочинів проти чужої власності і незаконні дії проти авторитету державної влади, вчинив кримінально каране діяння проти здоров`я особи за таких обставин.

Приблизно о 07 годині 50 хвилин 16 листопада 2016 року ОСОБА_4 у виробничому приміщенні публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 44, під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 навмисно застосував до останнього насильство, яке виразилось в нанесенні одного удару кулаком правої руки в область лівої частини обличчя потерпілого, який спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна на нижньому повіці лівого ока, а також крововиливу та садна в області спинки носу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні описаних дій і пояснив, що в зазначений в обвинуваченні час він знаходився на робочому місці після робочої зміни в приміщенні публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат». Потерпілий, який працював за тією ж самою спеціальністю і змінював обвинуваченого на робочому місці, прибувши на роботу, зробив обвинуваченому зауваження з приводу безладу на робочому місці і поскаржився на ці обставини керівництву. На вказаному підґрунті у сторін виник конфлікт, протягом розвитку якого потерпілий провокував обвинуваченого на застосування насильства, ображаючи його, погрожуючи неприємностями і хватаючи за одяг. Внаслідок такої поведінки потерпілого він і наніс один удар кулаком правої руки у ліву верхню частину його обличчя .

У спричиненні описаної шкоди здоров`ю потерпілого обвинувачений щиро покаялася і заявив, що повністю усвідомив протиправність вчинених дій, щиро жалкує про те, що сталося.

В залі судового засідання приніс вибачення обвинуваченому.

Обставини спричинення шкоди його здоров`ю підтвердив потерпілий, пояснивши, що між ним і обвинуваченим постійно виникали непорозуміння під час роботи на абразивному комбінаті, що випливали з неналежного ставлення обвинуваченого до обов`язку тримати робоче місце, яке було спільним для сторін, в охайному стані. В день, до якого відноситься подія злочину, прийшовши на роботу і побачивши на робочому місці безлад, він зробив ОСОБА_4 зауваження, на що той відреагував лайкою, образами, погрожуваннями, а згодом наніс йому сильний удар по обличчю, від якого у нього потемніло в очах, на кілька секунд він втратив свідомість, потім звернувся до медичного пункту за отриманням допомоги і повідомив про те, що сталося, поліції.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, відомостей про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховує думку потерпілого про вид і розмір покарання.
Обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих злочинів проти чужої власності і незаконні дії проти авторитету державної влади, вчинив кримінально каране діяння невеликої тяжкості.
У вчиненні злочину він щиро покаявся, сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, що суд визнає як обставини, які пом`якшують його покарання.
З урахуванням згаданих обставин суд вбачає всі підстави для призначення покарання в межах санкції частини статті звинувачення у вигляді громадських робіт, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною є рецидив злочинів, тобто наявність судимості за вчинення кримінально караного діяння, яке не охоплюється диспозицією частини статті обвинувачення.
Цивільний позов в кримінальному провадженні вирішений шляхом отримання пояснень цивільного позивача, його представника і цивільного відповідача.
В обґрунтування позову про стягнення моральної шкоди потерпілий пояснив, що ціну позову утворює вартість моральних страждань, яких він зазнав через протиправне ушкодження його здоров`я, емоційні переживання у зв`язку з естетичною стороною тілесного ушкодження, яка була очевидною для оточення, щоденні думки та спогади про психотравмуючі події, страх можливого повторення подій, стан неспокою та тривоги, почуття образи, обурення, приниження гідності.

У зв`язку з викладеним просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Представник потерпілого підтримав доводи свого довірителя,

Обвинувачений позов не визнав повністю, зауважуючи на неспівмірності моральних страждань, які не можуть бути глибокими через нетяжке ушкодження здоров`я, і розміром їхнього відшкодування, на якому наполягає потерпілий.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними фактичні дані, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі суд може керуватися відповідними нормами цивільного процесуального законодавства.

В силу роз`яснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги, суд знаходить їх обґрунтованими, такими, що випливають з емоційних переживань потерпілого у зв`язку з протиправним ушкодженням його здоров`я, яке (ушкодження) пов`язане із шкодою зовнішньому обліку особи, повільністю видужання, переживань з приводу неможливості відвідувати місця масового перебування, проте вважає, що заявлений потерпілим розмір відшкодування не відповідає глибині емоційних переживань, у зв`язку з чим доходить висновку, що стягнення 3000 грн. буде співмірною компенсацією моральних страждань потерпілого і відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

Процесуальних витрат, як і речових доказів, в провадженні немає.
У відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, з урахуванням його належної процесуальної поведінки суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід, який на стадії досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ст. 125 ч. 1 КК України, та призначити покарання у вигляді ста сорока годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1