Справа № 761/159000/14-к
Провадження № 1-кс/761/6202/2014
У Х В А Л А
Іменем України
11 липня 2014 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову слідчого про закриття кримінальної справи, -
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 19.11.2009 про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження.
Скарга обґрунтована тим, що 26.12.206 прокуратурою Оболонського району м. Києва по факту безвісного зникнення гр. ОСОБА_7 порушена кримінальна справа за ч.1 ст.146 КК України.
18.02.2008 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.146 КК, у подальшому 03.07.2008 дії ОСОБА_6 перекваліфіковані на ч.1 ст.115 КК та 28.09.2009 останньому за вказаною статтею пред`явлене обвинувачення.
Однак 19.11.2009 слідчим винесена постанова про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.115 на ч.1 ст.119 КК, справу з обвинувальним висновком направлено до Дарницького районного суду м. Києва.
30.07.2012 Дарницьким районним судом м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст.119 КК України повернуто прокурору м. Києва для проведення додаткового розслідування.
Таке рішення прийнято за клопотанням державного обвинувача, який вбачав у діях підсудного явних ознак умисного вбивства, однак був позбавлений можливості змінити обвинувачення у зв`язку з наявністю нескасованої постанови слідчого про закриття стосовно підсудного кримінальної справи за ч.1 ст.115 КК.
Однак, незважаючи на безспірні факти скоєння саме умисного вбивства, старший прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 не тільки не повідомив гр. ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а взагалі безпідставно двічі - 30.12.2013 та 20.05.2014 виносив постанови про закриття стосовно ОСОБА_6 кримінального провадження за ч.1 ст.119 КК.
Постанова прокурора від 30.12.2013 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2014 скасована, постанова від 20.05.2014 представником потерпілої оскаржена до суду.

Вказані обставини представник потерпілої вважав такими, що доводять поважність причин для поновлення строку на оскарження.

У судовому засіданні представник потерпілої просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав, просив прийняти до уваги, що причиною пропуску строку на оскарження є також сподівання, що прокурор виконає покладену на нього державою функцію процесуального керівника та самостійно скасує незаконну постанову. Невиконання прокурором вказаного обов`язку потягло зволікання потерпілої з оскарженням постанови про закриття кримінальної справи.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 117 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок віднесене поновлення строку, який пропущений з поважних причин.

Наведені у клопотанні та безпосередньо під час розгляду скарги пояснення представника потерпілої переконливо доводять наявність поважних причин строку, що вимагає від слідчого суддя їх поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2014 ОСОБА_9 за скаргою представника потерпілої скасована постанова прокурора ОСОБА_8 від 30.12.2013 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК України.

Підставами для прийняття зазначеного рішення стала суттєва неповнота досудового розслідування, також упереджена оцінка прокурором наявних у справі доказів. Слідчим суддею вказано на те, які заходи необхідно здійснити після відновлення досудового розслідування.

Попри зазначене, органом досудового розслідування жодна з вказівок суду не виконана. Більше того, в матеріалах кримінального провадження, які надійшли до суду, взагалі відсутня ухвала від 25.03.2014 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, а будь-які дії щодо подальшого розслідування після 25.03.2014 ні прокурором, ні слідчим не вживались.

У той же час, скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного вимагало від прокурора скасування постанови заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 19.11.2009 про закриття стосовно ОСОБА_6 кримінальної справи за ч.1 ст.115 КК України, постанови слідчого ОСОБА_10 від 04.02.2014 про закриття даного кримінального провадження, відновлення досудового розслідування, надання письмових вказівок щодо проведення слідчих та процесуальних дій, спрямованих на виконання рішень суду про повернення кримінальної справи для додаткового розслідування та скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Однак від прийняття вказаних рішень старший прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 ухилився, повторно безпідставно 20.05.2014 прийнявши рішення про закриття відносно ОСОБА_6 кримінального провадження.

При цьому прокурором фактично проігноровано, що кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК направлено на додаткове розслідування саме у зв`язку з наявністю в його діях складу більш тяжкого злочину умисного вбивства, про прийняття такого рішення клопотав і державний обвинувач у справі прокурор ОСОБА_11 .

Обґрунтованість висновку про наявність у діях ОСОБА_6 ознак ст.115 КК підтверджена ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2012, згідно з якою під час розслідування слідчим та прокурором не взято до уваги, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2009 гр. ОСОБА_12 визнаний винним за ч.1 ст.396 КК України, тобто у заздалегідь необіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину умисного вбивства ОСОБА_7 .

Слідчим під час розслідування залишені поза увагою обставини, які передували зникненню ОСОБА_7 , насамперед, наявність матеріальних вимог до ОСОБА_7 з боку ОСОБА_13 , його емоційно-напружена поведінка перед залишенням квартири, де він мешкав; наявність групи осіб, які в цей час чекали на нього; подальші непоодинокі дзвінки дружині з проханням терміново знайти гроші в будь-якій сумі.

Безпідставно слідчим не надана належна оцінка тому, що причетність ОСОБА_7 до незаконних дій стосовно ОСОБА_13 підтверджена вироками судів.

Крім того, показання свідка ОСОБА_13 про злочинний напад групи осіб наприкінці липня 2006 року на неї та її знайомих поблизу кафе «Під левами» у Стрийському районі Львівської області, протоколи впізнання ОСОБА_7 та інших осіб від 26.10.2007 (т.2 а.с.29-33, 37-38, 46-48), які підтверджуються вироками Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2008 щодо ОСОБА_14 та від 01.08.2011 щодо ОСОБА_15 і ОСОБА_16 доводять участь ОСОБА_7 у нападі на ОСОБА_13 .

Зазначене, наближеність за часом між тими подіями та зникненням ОСОБА_7 дають підстави сприймати як достовірні показання зазначеного свідка від 20.10.2007 та 26.10.2007, тобто свідчать про наявність підстав для виникнення у ОСОБА_13 матеріальних вимог до ОСОБА_7 .

Крім того, правдивість показань останньої щодо її поїздки на початку серпня 2006 року до м. Києва для вирішення питань повернення ОСОБА_7 коштів підтверджується показаннями ОСОБА_12 від 19.10.2007, 21.10.2007. (т.3 а.с.62-67, 71-75)

Зазначені показання ОСОБА_12 , а також показання під час проведеного з ним відтворення обстановки і обставин події від 24.10.2007 свідчать про застосування ОСОБА_6 до ОСОБА_7 фізичного насильства, тортур з метою з`ясування місця приховування останнім грошових коштів ОСОБА_13 . Вказані показання також доводять, що саме під час вказаних дій сталася смерть ОСОБА_7 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 19.10.2007 труп ОСОБА_7 виявлений закопаним на глибині близько 2 метрів (т.1 а.с.108-111).

Вказана глибина виключає будь-яку необхідність додаткового трамбування тіла для його нібито більш «зручного» розташування у ямі, що спростовує доводи ОСОБА_6 про обставини, за яких могли утворитися множинні переломи ребер на тілі ОСОБА_7 .

Висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_7 не виключають можливості прижиттєвого утворення зазначених тілесних ушкоджень, що також підтверджує висновок суду про наявність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.115 КК.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2014 постанова старшого прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 20.05.2014 про закриття кримінального провадження № 0000003 стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК України скасована.

Приймаючи до уваги зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.303, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 19.11.2009 про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1