Провадження №: 1-кп/752/797/17
В И Р О К
Іменем України
23.10.2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який не одружений, не працює, із середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме: вироком Васильківського міського суду Київської області від 12.08.2000 року за ч.2ст.140,44 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.05.2001 року за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140,ч.3 ст.81,ч.1ст.145, ст.42,43 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Печерського районного суду м.Києва від 03.02.2003 року за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі; вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 17.06.2008 року за ч.2 ст.186,71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
29.11.2016 року, приблизно об 11.20 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу ломбарду «Благо», в м.Києві по вул.Глушкова,31а вирішив вчинити грабіж.
Реалізуючи свій злочинний умисел, він ривком вихопив з рук потерпілого ОСОБА_5 церковний хрест православного типу, вартістю 1000 грн. В подальшому, не звертаючи увагу на прохання потерпілого повернути викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріального збитку на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, щиро розкаявся та підтвердив вищезазначені обставини в точній послідовності. Пояснив, що він 29.11.2016 року, приблизно об 11.20 год., перебував поблизу ломбарду «Благо», в м.Києві по вул.Глушкова,31а, де побачив потерпілого та вирішив вчинити грабіж. З цією метою, зав`язав розмову з потерпілим та поцікавився, яку річ той має намір закласти в ломбард. Потерпілий показав йому церковний хрест. Він ривком вихопив з рук останнього вказаний хрест та, не звертаючи увагу на прохання потерпілого повернути викрадене майно, з місця вчинення злочину зник. Додав, що на даний час потерпілий претензій до нього не має, у зв`язку з поверненням йому викраденого майна.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відноситься до категорії тяжких, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази церковний хрест православного типу, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1