Провадження № 1-кп/161/296/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 31 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000832 від 01.09.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого утриманців, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року за ч.1 ст.185 до 100 годин громадських робіт, не відбутою частиною покарання у виді громадських робіт у розмірі 72 годин ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 24 квітня 2017 року був поставлений на обілк в Луцькому МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де інспектором з питань пробації належним чином письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про передбачену ч.2 ст.389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт та направлений у Торчинську селищну раду, що по вул. Незалежності,100 у смт. Торчин для їх виконання з 25 квітня 2017 року.

Однак, засуджений ОСОБА_3 , будучи відповідно до ст.37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, 28.04.2017, 03.05.2017,04.05.2017,05.05.2017,10.05.2017,11.05.2017,12.05.2017,15.05.2017, 16.05.2017, 17.05.2017,22.08.2017,23.08.2017,28.08.2017,29.08.2017,30.08.2017,31.08.2017 року без поважних причин, більше двох разів впродовж місяця, не з`являвся до Торчинської селищної ради для виконання громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнав повністю та показав, що ухилявся від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт та підтвердив, що у дні зазначені в обвинуваченні він без поважних причин він не з`явився до Торчинської селищної ради для їх виконання.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
На підставі викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст.389 ч.2 КК України за ознаками, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Суд дослідив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Згідно довідки Луцького МРВ з питань пробації встановлено, що ОСОБА_3 відпрацював 28 громадських робіт, не відбута частина кримінального покарання у виді громадських робіт становить 72 години.

Так, згідно вимоги УІЗ ГУНП у Волинській області встановлено, що ОСОБА_3 судимий.

Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо.

З медичних довідок встановлено, що ОСОБА_3 осудний на обліку у лікарів не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як невеликої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання в виді арешту, в мінімальній межі, що зазначене в санкції статті за якою притягається обвинувачений до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді арешту та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року, до відбуття визначає йому остаточне покарання у виді арешту.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись, ст.124,368,370,371,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року, та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1