Справа № 712/1999/18
Провадження № 1-кп/712/334/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000007 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., солдата ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №5 51-XIV від 24.03.1999, 09.01.2018 приблизно о 07 год. 00 хв. самовільно, без дозволу командування залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та направився до свого місця проживання у м. Черкаси, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 23.02.2018 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаського відділу поліції і заявив про себе та вчинений злочин, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що дійсно проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . 09.01.2018 року без дозволу командування залишив місце розташування військової частини та направився до свого місця проживання. Після чого, 23.02.2018 року, добровільно прибув до Черкаського відділу поліції і заявив про себе. Військову частину він покинув в зв`язку з тяжкою хворобою батька.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме:

вимога;

характеристика;

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 69 КК України відносно основної міри покарання та призначити покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250,00 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1