Номер провадження 11-кп/775/283/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0003775 за апеляційними скаргами потерпілої та обвинуваченого на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрізна, Оріхово-Зуївського району, Московської області РФ, не судимого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі п. Г ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнений від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку з амністією. Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Домінанта» на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3340 грн. 35коп. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5500 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 26.12.2016 року приблизно о 14.45 годині ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «CHEVROLET AVEO SF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з боку вул. Визволителів Донбасу у напрямку вул. Ювілейної по вул. Чайковського в м. Бахмут Донецької області зі швидкістю приблизно 33,7 - 40 км/год. Побачивши попереду пішохода ОСОБА_8 , яка в районі опори ЛЕП № 1538 переходила проїжджу частину вул. Чайковського та рухалася зліва направо відносно напряму його руху, діючи необережно, із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виконав вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв на пішохода ОСОБА_8 наїзд, в результаті якого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, синець в правій тім`яно-потиличній області, які потребують для одужання термін понад 21 день, та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі потерпіла просила вирок в частині стягнення 5500 грн. у відшкодуванні моральної шкоди скасувати та стягнути з обвинуваченого 50 000 грн. моральної шкоди. Обгрунтовує свої вимоги тим, що діями ОСОБА_6 окрім фізичного болю завдано немайнових втрат, які негативно змінили уклад життя, оскільки вона зовсім не встає з ліжка, не може ходити.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку. Доповнити мотивувальну частину вироку тим, що потерпіла допустила порушення п. 4,8 та 4.14 Правил дорожнього руху, що у значній мірі сприяло настанню дорожньо-транспортної пригоди. Змінити відповідача, зазначивши що слід стягнути моральну шкоду та судовий збір з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта».

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляції потерпілої, думку представника потерпілої, який підтримав апеляцію потерпілої та заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарг потерпілої та заперечував проти апеляції обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого, що суд при визнанні обставини, яка обтяжує покарання не звернув увагу на той факт, що злочин вчинено з необережності та він не міг усвідомлювати, що перед ним потерпіла похилого віку не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно п.6 ч.1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставиною , яка його обтяжує, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 67 ч. 2 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для виключення з вироку обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідаючи на доводи обвинуваченого про необхідність врахування при ухваленні судового рішення поведінки потерпілої під час вчинення злочину судова колегія відзначає наступне.

Згідно висновку судово автотехнічної експертизи № 3362 від 28.12.2016 року в даній дорожній обстановці належні дії пішоходу ОСОБА_8 регламентувалися нормативними вимогами п.п.4.8, 4.14а) Розділу 4 «Обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху; 5) вирішення питання про те чи містяться в діях пішохода ОСОБА_8 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходились вони в причинному зв`язку з ДПТ, що сталося, в компетенцію експерта не входить, оскільки не потребує застосування спеціальних автотехнічних знань. Дії водія автомобілю ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР і знаходились в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Судова колегія відзначає, що потерпіла під час дорожньо-транспортної пригоди знаходилась на проїзній частині не на пішохідному переході, проте її дії не знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортноі пригоди та не свідчать про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Судова колегія враховує вказані обставини при визначенні розміру моральної шкоди, заподіяній потерпілій.

Доводи обвинуваченого, що стягнення моральної шкоди та судових витрат слід проводити з Товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія Домінанта» є необґрунтованими. Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов про стягнення моральної шкодита та судових витрат саме з обвинуваченого, тому суд прийшов до правильного висновку, що належним відповідачем за цим позовом є обвинувачений.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду України з цього питання, викладеною в постанові від 26 жовтня 2016 року у справі 6-954цс16. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержати його. Таким чином, потерпілому надано право вільно, на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Ці вимоги закону при розв`язанні цивільного позову судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 про неправильне вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в розмірі 3340 грн. 35 коп. та стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. з ОСОБА_6 (а.с. 42 47).

Цивільний позов був задоволений судом перщої інстанції частково в частині відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування розміру моральної шкоди, заподіяної злочином, потерпіла посилалась на фізичні і моральні страждання, отримання травми у виді закритого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, внаслідок чого вона тривалий час втратила можливість вести звичайний образ життя, довгий час лікувалась та за ставном здоровя потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самостійного обслуговування, що потягло додаткові страждання і хвилювання.

Ці обставини були підтверджені в судовому засіданні суду першої інстанції, але належної оцінки не отримали. З урахуванням обставин, тяжкості травми, тривалості, глибини фізичних і моральних страждань, характеру тілесних ушкоджень, тривалості лікування, знаходження рік у лежачому стані, не можливість ходити, колегія суддів вважає, що розмір суми стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої, відповідно до положень ст.1168 ЦК України, підлягає збільшенню до десяти тисяч гривень. Тому, враховуючи викладені обставини та наведені норми законодавства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про зміну вироку в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Апеляційну скаргу потерпілої задовольнити частково.

Вирок Артемівського місьрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 286 КК України, змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: