Єдиний унікальний номер 185/9615/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001560 від 02.06.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, працюючого в ТОВ «Нафтаторг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2013р., на підставі якого був виданий виконавчий лист № 185/5119/13ц від 13.06.2013р., зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 травня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду законної сили, починаючи з 15.01.2016 року до 22.11.2017 року почав ухилятись від сплати аліментів, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, не бажаючи працювати та сплачувати аліменти дитині до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості з цією метою не звертався, офіційно працевлаштувавшись та не бажаючи сплачувати аліменти дитині про даний факт державного виконавця не повідомляв, з метою уникнення стягнення грошових коштів із отримуваного доходу про свої зобов`язання щодо сплати аліментів на дитину відповідно до рішення суду бухгалтерію підприємства також не повідомляв, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 15.01.2016 року до 22.11.2017 року в сумі 20 527 грн. 12 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Так, заборгованість за період часу з 15.01.2016 року до 22.11.2017 року склала 20 527 грн. 12 коп.:

2016 рік: Січень - 485 грн. 28 коп., Лютий - 940 грн., Березень - 940 грн., Квітень - 940 грн., Травень - 940 грн., Червень - 744 грн., Липень - 844грн., Серпень - 1044 грн., Вересень - 1097 грн., Жовтень - 797 грн., Листопад - 1097 грн., Грудень 1097 грн., Всього - 10 965 грн. 28 коп.

2017 рік: Січень - 937 грн. 97 коп., Лютий - 817 грн. 49 коп., Березень - 821 грн. 37 коп., Квітень - 805 грн., Травень - 968 грн. 60 коп., Червень - 879 грн. 12 коп., Липень - 746 грн. 78 коп., Серпень - 1196 грн. 87 коп., Вересень - 860 грн. 83 коп., Жовтень - 509 грн. 23 коп., Листопад - 1018 грн. 60 коп., Всього - 9 561 грн. 84 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно на підставі рішенні суду від 13.06.2013 року, він зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). З 2016 року не працював, тому утворилося заборгованість по сплаті аліментів. Щиро кається в тім, що сталося, бере на себе обов 'язок в короткий термін погасити заборгованість, та в майбутньому своєчасно сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала суду аналогічні пояснення та підтвердила обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, що зафіксовані у обвинувальному акті. При цьому, зазначила, що ніяких грошей та будь-якої допомоги від ОСОБА_3 у період з 15.01.2016 року по 22.12.2017 року вона не отримувала.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що обвинувачений винний у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини(аліментів).

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 164 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, працює в ТОВ «Нафтоторг», на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставино, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 164 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .