Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/3800/17

Справа № 711/11263/17

19 грудня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 , представник заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокуратуру Черкаської області внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до його заяви від 13.11.2017р. та визнати його потерпілим у відкритому кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначено, що 13.11.2017р. ОСОБА_4 подав до Генеральної прокуратури Черкаської області заяву про вчинення працівниками прокуратури Черкаської області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, яка була перенаправлена до прокуратури Черкаської області. 29.11.2017р. ним отримана відповідь за підписом начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про відмову у внесенні до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали доводи викладені в скарзі та просили задовольнити скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість. Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2017р. заявник подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення працівниками прокуратури Черкаської області кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України. У даній заяві було зазначено, що 30.06.2015р. заявник звернувся з заявою до Городищенської прокуратури. 30.06.2015р. за вих..№1747-15 його заява направлена до начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області. 04.03.2016р. за повторною заявою скаржника до прокуратури Черкаської області до ЄРДР були внесені відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження № 0000045 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.365 КК України. Розслідуванням займався слідчий ОСОБА_7 . Процесуальне керівництво здійснював прокурор ОСОБА_3 18.03.2016р. ОСОБА_4 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, яке постановою слідчого від 30.06.2016р. закрито. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.08.2016р. постанова слідчого ОСОБА_7 від 30.06.2016р. скасована. Матеріали кримінального провадження направлені до прокуратури Черкаської області для відновлення та продовження досудового розслідування. Продовження досудового розслідування доручено слідчому ОСОБА_8 , який своєю постановою від 28.02.2017р. закрив зазначене кримінальне провадження. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.04.2017р. постанова слідчого ОСОБА_8 від 28.02.2017р.скасована, а матеріали кримінального провадження знову направлені до прокуратури Черкаської області для продовження досудового розслідування. Зазначені обставини на думку заявника свідчать про вчинення працівниками прокуратури Черкаської області злочину, передбаченого ст.367 КК України.

В подальшому дана заява була перенаправлена до прокуратури Черкаської області для прийняття рішення у відповідності до вимог законодавства.

29.11.2017р. заявником отримана відповідь за підписом начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , в якій його повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення працівниками прокуратури Черкаської області кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, а тому заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Визначаючи обґрунтованість вимог скарги варто звернути увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Необхідність існування судового порядку оскарження даного виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст.214 КПК України обов`язку прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Зазначений обов`язок прокурора не вимагає оцінки ним такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, у разі наявності у заяві чи повідомленні відповідних та достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, підставою для задоволення скарги є встановлення факту звернення із заявою та констатація факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку.
Разом з тим, наданню оцінки змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передує певний порядок подання такої заяви. Системний аналіз положень ст.214 та 303 КПК України свідчить, що передумовою задоволення скарги про дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, є встановлення факту відповідного звернення заявника до конкретної посадової особи, дії чи бездіяльність якої оскаржується. Оскільки обов`язку прийняття рішення про внесення відомостей до ЄРДР кореспондує реалізація заявником права на звернення до уповноваженої особи з повідомленням про вчинення злочину.
В судовому засіданні встановлено, що заявник не звертався до прокуратури Черкаської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України, а відтак не може оскаржувати дії чи бездіяльність такого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі поданої заявником до іншого органу заяви про вчинення кримінального правопорушення.
В цьому контексті слід звернути увагу, що порядок взаємовідносин між правоохоронними органами щодо розгляду заяв та повідомлень про злочини не передбачає можливості передання таких заяв чи повідомлень за належністю до інших правоохоронних органів, зокрема до іншого прокурора. Такий підхід до вирішення порушеного перед прокурором процесуального питання не відповідає положенням ч.7 ст.214 КПК, згідно з якою для дотримання правил підслідності (в тому числі за територіальною ознакою) передання наявних у прокурора матеріалів провадження має здійснюватись ним після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, а не до цього. Також варто зауважити, що будь-яка перевірка заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.
Заявник звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Генеральної прокуратури України, отже зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 13.11.2017р. існує саме у такого прокурора, який зобов`язаний не пізніше 24 годин з моменту отримання заяви вчинити відповідні дії, передбачені ст.214 КПК України.
У свою чергу після прийняття прокурором іншої прокуратури від Генеральної прокуратури України відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення, внесення відомостей до ЄРДР таким прокурором обумовлюється його обов`язком вносити відповідні відомості у разі самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Самостійне виявлення прокурором таких обставин передбачає в обов`язковому порядку надання їм оцінки за його внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності встановлених ним обставин для прийняття відповідного процесуального рішення та вчинення, передбаченої ст.214 КПК України дії.
Невнесення прокурором ОСОБА_9 відомостей до ЄРДР обумовлено його суб`єктивною оцінкою викладених в заяві ОСОБА_4 від 13.11.2017р. обставин і ґрунтується на закріплених законом засадах самостійності процесуальної діяльності слідчого і прокурора в кримінальному провадженні, а також встановленою законом забороною втручатись в таку діяльність. До того ж обставини, які викладені в заяві ОСОБА_4 частково є предметом доказування в рамках кримінального провадження №0000045, яке здійснюється на теперішній час.
З листа прокурора від 24.11.2017р. вбачається, що підставою для невнесення відомостей до ЄРДР є не встановлення прокурором об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність його події.
Реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом. Таким чином, припущення заявника про вчинення певними посадовими особами державного органу злочинних дій ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки злочинність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо злочинної діяльності посадових осіб органу державної влади не є безумовним свідченням вчинення злочину. Достовірність такого припущення має бути встановлена у передбаченому законом порядку і лише у разі її підтвердження можна обґрунтовано припускати про можливість вчинення кримінально караного діяння, що є підставою для здійснення кримінального провадження.
За таких обставин прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 21 грудня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1