У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді звернулася представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001893 від 27.06.2017р., розпочатому за ст. 358 ч. 1 КК України.

У своєму клопотанні представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 просить надати дозвіл на отримання з ІНФОРМАЦІЯ_1 документів щодо переоформлення автомобіля Хонда Акорд, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Свої вимоги аргументує тим, що вказані документи мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження.

У суді адвокат ОСОБА_3 просила розглянути клопотання без виклику особи у володінні якої знаходяться документи, клопотання просила задовольнити.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що воно підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

З аналізу положень ст.ст. 159, 160, 163 КПК України випливає, що ініціювати питання про надання тимчасового доступу до речей і документів може виключно сторона кримінального провадження. Іншим процесуальним фігурам чинний кримінальний процесуальний кодекс такого права не надає.

Визначення основних термінів Кодексу надає ст. 3 КПК України.

Згідно п.25 ч.1 цієї статті, учасники кримінального провадження це сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Пунктом 19 ч.1 цієї статті визначено, що сторонами кримінального провадження є з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексу; з боку захисту підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.4 ст. 22 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, обвинувачення може підтримуватись потерпілим, його представником.

З наведеного випливає, що потерпілий і його представник є самостійними процесуальними фігурами, які можуть виступати стороною кримінального провадження, з боку обвинувачення, виключно у випадках, установлених кримінальним процесуальним кодексом. Отже, виключно у таких випадках потерпілий і його представник користуються правами сторони обвинувачення.

Такі випадки дійсно передбачені кримінальним процесуальним кодексом, зокрема ст. 340 при відмові від підтримання державного обвинувачення.

Водночас, кримінальне провадження в рамках якого подане вищезазначене клопотання перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється слідчим, і потерпілий та його представник, наразі, стороною кримінального провадження не виступають. Отже, вони і не мають процесуальних прав ініціювати питання про надання тимчасового доступу до речей і документів у зв`язку з чим подане клопотання задоволене бути не може.

За таких обставин, слід дійти висновку про відсутність, передбачених кримінальним процесуальним кодексом підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 163-164 КПК України, -

Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

21.12.2017