Ухвала
Іменем України
18 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 371/53/17

Провадження № 51 1299 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Миронівського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
11 грудня 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга захисника, у якій він порушує питання про перегляд зазначених вироку та ухвали щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
На виконання параграфу 3 розділу 4 вказаного закону вищезазначена касаційна скарга захисника передана до Касаційного кримінального суду та розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом.
Вивчивши касаційну скаргу захисника, колегія дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність вироку суду першої інстанції згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України не є підставою для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник оскаржує вирок та ухвалу щодо ОСОБА_4 , проте у своїй вимозі вказує про необхідність скасувати ці рішення та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, чим допускає некоректність формулювання вимоги, яка має бути вказана з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України.
Також, в порушення вимог ст. 427 ч. 4 КПК України захисник не долучив до касаційної скарги усіх документів, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК України, а саме - ордеру.
Захисником не дотримано вимог ст. 427 ч. 6 КПК України та до касаційної скарги не додано копій додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка захисника щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вищезазначені недоліки касаційної скарги захисника перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3