АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №619/2380/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/792/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.4 ст.358 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/792/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, працюючу касиром-експертом в ломбарді «Лапонок та Дородний», одружену, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,-

визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.4 ст.358 КК України та виправдано за недоведеністю того, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення в тому, що в липні 2014 року в денний час, точна дата в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні Харківської державної зооветеринарної академії, розташованої за адресою: смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області вул. Академічна, 1, маючи злочинний намір на використання завідомо підробленого документа повідомлення до направлення на роботу на її ім`я, без номеру та дати, що містить завідомо неправдиву інформацію відносно того, що начебто вона дійсно призначена на посаду інженера технолога 3 категорії ТОВ «Корнеліус Україна», розташоване за адресою: м.Харків вул. Греківська, 102 як офіційного документу, що підтверджує факт її працевлаштування, звернулась до співробітника Харківської державної зооветеринарної академії та подала вказаний вище підроблений документ.
Дії обвинуваченої ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
В апеляційній скарзі, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення судом кримінального процесуального закону. Зазначив, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 прямого умислу, оскільки вона добровільно подала до навчального закладу завідомо підроблений документ, що підтвердила в залі суду. Наголосив, що ОСОБА_8 маючи умисел на використання підробленого документу з метою отримання диплому про освіту, подала цей підроблений документ до навчального закладу. Указав, що кваліфікація дій за ст.358 КК України не виключається, якщо особа шляхом підроблення документа прагне реалізувати своє дійсне право, оскільки і в такій ситуації відбувається посягання на встановлений порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Зазначив, що суд не надав належної оцінки доказам обвинувачення та у порушення вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України не навів мотивів, з яких відкидає докази обвинувачення. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.358 КК України, за якою призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення судом кримінального процесуального закону, не позбавлені підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення, до якого згідно ч.1 ст.369 цього ж КПК відноситься вирок, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу, а саме: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог, передбачених п.1 ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку, серед іншого, повинна містити підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону у мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність вчинення кримінального правопорушення або недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, чи недоведеність наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку суд, виправдовуючи ОСОБА_8 , наведених вище вимог кримінального процесуального закону належним чином не дотримав.

Так, навівши у вироку надані стороною обвинувачення докази, суд у порушення вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині не прийняв рішення та не зазначив, що відкидає ці докази та з яких мотивів.

При цьому, виправдовуючи ОСОБА_8 , суд допустився у мотивувальній частині вироку істотних суперечностей щодо підстав виправдання.

Так, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого їй злочину, суд фактично дійшов висновку про наявність передбаченої п.2 ч.1 ст.373 КПК України для виправдання підстави, а саме недоведеність, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

Однак при цьому суд також дійшов висновку про невстановлення доказів, які б підтверджували, що в діянні ОСОБА_8 є склад інкримінованого їй діяння, тобто фактично послався на іншу підставу, передбачену п.3 ч.1 ст.373 КПК України, що суперечить його власному, наведеному вище висновку.

Між тим, ці підстави для виправдання в юридичному аспекті є різними, мають свої особливості, а принцип правової визначеності вимагає чіткого їх розмежування.

Зазначені вище порушення кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотним, оскільки перешкодили суду ухвалити законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення, що, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягне за собою скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження обставин кримінального провадження та доказів, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не зазначено, які саме з них суд дослідив неповно та з якими порушеннями.

За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Такими загальними засадами кримінального провадження є передбачені п.п.2, 10, 15 ч.1 ст.7 КПК України законність, вмотивованість і обґрунтованість судового рішення, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Тому, з метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду вищевказаних загальних засад кримінального провадження, ухвалений вирок, на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно усунути допущені порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності від чого ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: