справа №619/3708/16-к
провадження №1-кп/619/102/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі
кримінальне провадження № 0001449 від 13.07.2016 за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарівка Дергачівского району. Харківської області, громадянин України, освіта середня, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

09.09.2013 Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 296 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

01.04.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.1, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився з Харківського СІЗО за відбуттям строку покарання 16.10.2015,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
встановив
12 липня 2016 року близько 10 години ранку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Гоптівка Дергачівського району Харківської області, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, будучи одягнутий в шорти, без одягнутого іншого верхнього одягу, маючи при собі ніж, який заздалегідь носив з собою для нанесення тілесних ушкоджень, навмисно зайшов до православного храму - Церкви «Олександра Невського» УПЦ Московського патріархату, розташованого по вул.Радянська,1, де в цей час проходили релігійні заходи щодо православного релігійного свята «Петра та Павла», який проводив священнослужитель цього храму - отець ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 )

В цей же час прихожани храму, які знаходились на релігійних заходах, побачивши в такому стані ОСОБА_10 , зробили останньому зауваження щодо його зовнішнього вигляду та попрохали його покинути храм, на що останній, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, порушуючи громадський порядок, безпричинно, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, намагаючись зупинити своїми протиправними діями нормальну діяльність храму, почав на їхню адресу голосно висловлюватися брутальною лайкою, відволікаючи таким чином на декілька хвилин інших людей та священнослужителя від молитов, але в зв`язку з наполегливими вимогами громадян, в подальшому був вимушений вийти з храму.

Покинувши храм, ОСОБА_10 одягнув поверх себе свою спортивну кофту, в кишені якої знаходився ніж, який він заздалегідь носив при собі, після чого, з метою продовження хуліганських дій, знову повернувся до храму.

Зайшовши вдруге до храму, ОСОБА_10 , продовжуючи свої хуліганські дії, продовжив голосно висловлюватися брутальною лайкою в адресу людей та священнослужителя, не зважаючи при цьому на зауваження останніх, внаслідок чого вони кілька разів були вимушені на декілька хвилин зупинити релігійний обряд, звертаючи увагу на ОСОБА_10 .

В цей час в храмі, з метою зупинки протиправних дій з боку ОСОБА_10 , до нього підійшов ОСОБА_13 , який був вимушений примусово вивести ОСОБА_10 з храму, щоб той не заважав йому та іншим громадянам проводити релігійний обряд.

12 липня 2016 року близько 11 години ОСОБА_10 , знаходячись на прилеглій до храму території, не бажаючи зупинити свої хуліганські дії, дочекавшись прихожан церкви, які по закінченні релігійного обряду почали виходити на вулицю з храму, незважаючи на зауваження з боку останніх, грубо порушуючи громадський порядок, знову продовжив голосно висловлюватися брутальною лайкою на їхню адресу, в разі чого ОСОБА_13 з метою припинення протиправних дій, повторно був вимушений знову звернутися до ОСОБА_10 та спілкуючись з ним, пропонуючи йому зупинити свої протиправні дії, повів його з території храму на вулицю.

Під час спілкування з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , незважаючи на його вимоги, відмовився припинити свої хуліганські дії, та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи благопристойні норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь приготованого для заподіяння тілесних ушкоджень предмету, а саме ножу, який він витягнув з кишені свого одягу, замахнувся, намагаючись умисно нанести удар в область шиї та завдати тілесні ушкодження ОСОБА_13 , що було своєчасно помічено останнім, в разі чого ОСОБА_13 блокував руками ці дії ОСОБА_10 , вибив в нього з руки ніж та за допомогою інших громадян затримав його, зупинивши таким чином його злочинні дії.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 попередньо вину свою у скоєнні злочину за ч. 4 ст. 296 КК України не визнав, але у судовому засіданні від 13.12.2017 вину свою визнав у повному обсязі - як це вказано в обвинувальному акті, у скоєному злочині повністю розкаявся, прохав суд обрати йому м`яке покарання, прохав пробачення у потерпілих.

Однак, винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст. 84, 85, 86, 87, 94 КПК України,підтверджується наступними дослідженими в судовім засіданні доказами даної кримінальної справи.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що 12.07.2016 року він приїхав на богослужіння у церкві у с. Токарівка Дергачівського району Харківської області. Була 8.00 година ранку. У церкві було близько 50 прихожан з зв`язку із святковим днем. Службу проводив отець ОСОБА_11 .

Близько 10.00 години ранку до церкви зайшов невідомий хлопець коло 32 років, одягнутий у шорти чорного кольору і без футболки. Всі прихожани це помітили, бо в церкву не можна ходити оголеним .Він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, вів себе не адекватно, розмовляв голосно сам із собою. Прихожани стали роботи йому зауваження, на нього звернув увагу сам священик отець ОСОБА_11 . Після зауваження хлопець пішов з церкви.

Однак, через хвилин 10 він повернувся, уже одяг спортивну кофту чорного кольору, однак, знову сам із собою розмовляв досить голосно. Коли йому зробили зауваження, він став кричати на батюшку, що останній служить дияволу, виражався нецензурною бранню відносно отця ОСОБА_11 , священик навіть на деякий час перервав проводити богослужіння. ОСОБА_13 зробив хлопцю зауваження та став видаляти його з церкви. При цьому хлопець не опирався. Тому без застосування фізичного насилля його видалили із церковної служби, щоб він не заважав проводити богослужіння і не порушував його порядку. Потерпілий повернувся в храм, а обвинувачений декілька разів заглядав у храм, кричав непристойні лайки, у зв`язку із чим отець ОСОБА_11 не зміг прочитати Панахіду, обвинувачений вів себе агресивно і збуджено.

Близько 11.00 години 12.07.2016 служба закінчилась, всі прихожани стали виходити на вулицю. Вийшов із церкви і ОСОБА_13 , який на території церкви побачив того хлопця, що заважав проводити службу. Потерпілий пішов у сторону свого автомобіля, він був із сином. Але десь за 30м. від виходу з території церкви його наздогнав вказаний хлопець та почав лаятися, у тому числі відносно потерпілого нецензурною лайкою та погрожувати розправою. При цьому син знаходився зліва від потерпілого, а обвинувачений обійняв потерпілого рукою та знаходився справа від нього.

Зненацька потерпілий побачив, як хлопець замахнувся на нього правою рукою, бажаючи нанести удар в шию чи обличчя. Тому потерпілий схопив своєю лівою рікою праву руку обвинуваченого, заважаючи нанести удар. У руці обвинуваченого потерпілий побачив ніж, а затим схилив руку обвинуваченого із ножем додолу. Син допоміг повалити обвинуваченого на землю, хлопець виривався. Однак, його утримували, і прихожани допомогли відібрати у нього ніж, бо сам потерпілий не зміг цього зробити.

Ніж був довжиною 10-15 см., з білою ручкою, яка виготовлена з пластика. Після цього хлопця скрутили та викликали наряд поліції. Обвинувачений продовжував лаятись нецензурною лайкою та погрожувати, що бачили практично всі прихожани і ті, хто прийшов на богослужіння. Ніж знаходився біля обвинуваченого, поки не приїхали працівники поліції.

У процесі слідчого експерименту від 13.07.2016 потерпілий ОСОБА_13 в присутності понятих підтвердив всі обставини справи, викладені в обвинувальному акті, про що складений протокол з фототаблицею /а.с.193- 197 т.1/,

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дали пояснення, аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_13 , підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що складав протокол огляду місця події на підставі заяви про скоєння злочину з боку ОСОБА_10 , який вчинив хуліганські дії в церкві 12.07.2016 із застосуванням ножа та фактично зірвав церковну службу. Свідок складав протокол огляду місця події, будучи черговим працівником поліції Дергачівського ВП ГУНП Харківської області. В процесі огляду місця події був вилучений ніж довжиною до 15 см. з білою ручкою, який був у присутності понятих укладений у картонну коробку, коробка була запечатана із бірками понятих, які у цьому і розписалися. Речовий доказ був переданий на зберігання у камеру схову речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області. ОСОБА_10 у цей момент знаходився на місці затримання його прихожанами, був зв`язаний, неспокійний, у нетверезому стані, але сліди побоїв були в нього відсутні, його ніхто не бив, насилля не застосовував. ОСОБА_10 казав, що демони послали його до церкви у цей час, а затим лаявся.

При огляді речового доказу у судовому засіданні - свідок підтвердив, що саме цей ніж він вилучав на місці пригоди біля церкви у с. Токарівка Дергачівського району 12.07.2016, як такий із застосуванням якого ОСОБА_10 вчинив хуліганські дії.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що 12.07.2016, на ОСОБА_20 і ОСОБА_11 не знаходився на богослужінні у церкві у с. Токарівка Дергачівіського району Харківської області. Він приїхав до церкви після богослужіння і працівники поліції просили його та брата ОСОБА_21 бути понятим при огляді місця пригоди та вилученні з місця пригоди ножа, яким обвинувачений хотів нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 після богослужіння та скоїв хуліганські дії. Обвинувачений ОСОБА_10 у цей момент сидів на бордюрному камені під огорожею церкви, лаявся, ніж з білою ручкою попередньо знаходився біля нього. ОСОБА_10 не міг його дістати, бо був скручений мотузкою, а також був у наручниках. Обвинуваченого ніхто не бив і сили не застосував, крім моменту його затримання прихожанами, слідів застосування сили на ньому не було. Ні в якому разі його не бив батюшка ОСОБА_11 . Ніж представляв собою кухонний ніж з білою річкою, довжиною до 18-20 см., лезо було сточене. У присутності понятих було оглянуто місце пригоди, зафіксовано у протоколі, який підписали поняті, а також вилучений ніж, його упакували в коробку та запечатали біркою з підписами понятих.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні надав показання, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно була присутня при виконанні слідчої дії впізнання предмета ножа, яким обвинувачений хотів нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 після богослужіння та скоїв хуліганські дії 12.07.2016. Але в момент виконання слідчої дії вона ножа не впізнала і тепер завіряє суд, що ніж не належав її сину ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що була слідчим у даній справі, розслідування проводила правильно, без порушень кримінально-процесуального Кодексу. Вона проводила у тому числі і огляд предметів 01.08.2016, серед яких був ніж довжиною близько 15 см. з білою ручкою з пластмаси, довжина леза близько 6 см. Огляд даного предмета був проведений у присутності понятих. А особою, яка потім упізнавала ніж була мати обвинуваченого ОСОБА_22 , яка без психологічного чи фізичного впливу упізнала даний ніж, як ніж, що був подарований її сину ОСОБА_10 рибалками, фактично упізнала ніж по розміру та вигляду.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що була понятою у момент упізнання предмету - речового доказу - ножа, яким обвинувачений хотів нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 після богослужіння та скоїв хуліганські дії. Ніж повинна була упізнати мати обвинуваченого ОСОБА_22 . Свідок сама впізнала ніж,сказавши : «Ось мій ніж». На свідка ніхто не кричав, не підказував, не лякав, психологічно чи фізично не впливав. При цьому був одразу складений протокол слідчої дії, який і підписали поняті. В процесі впізнання ножа була проведена фотозйомка, дані документи свідок впізнає у матеріалах справи, а також підтверджує свої підписи у протоколі впізнання предмету.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_24 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.4 ст. 296 України по справі доведена і всіма матеріалами справи
- витягом з кримінального провадження № 0001449 від 13.07.2016 з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України, яке внесене до ЄРДР за усним повідомленням про кримінальне правопорушення /а.с. 187 т.1/,

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.1016 від ОСОБА_13 /а.с.188 т.1/,

- протоколом огляду місця події від 12.07.2016 /а.с.189 т.1/, де вказано, що місцем події є територія церкви Олександра Невського у с. Токарівка Дергачівського району Харківської області. На тротуарі виявлений ніж з білою пластиковою ручкою, який і вилучено у присутності понятих /а.с.189-192 т. 1/,

- протоколом огляду предметів від 01.08.2016, де оглянутий ніж з пластиковою ручкою довжиною 15,3 см., довжиною леза 6,3 см з ручкою, виготовленою з білої пластмаси, який вилучений з місця пригоди з території церкви О. Невського у с. Токарівка 12.07.2016 /а.с.200 т.1/, який визнаний речовим доказом по справі та долучений до її матеріалів, переданий на збереження в камері схову речових доказів Дергачівського ВП ГУНП Харківської області /а.с.201 т.1/, затим оглянутий у судовому засіданні.

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2016, де свідок ОСОБА_22 мати обвинуваченого у присутності понятих впізнала предмет, вилучений з місця пригоди з території церкви О. Невського у с. Токарівка Дергачівського району 12.07.2016, впізнала як ніж, яким користувався син, ОСОБА_10 , який подарували йому рибаки, та ОСОБА_10 носив його у передній кишені футболки /а.с.207-209 т. 1/,

- протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 11.08.2016, коли були вилучені медична картка ОСОБА_10 з Дергачівської ЦРЛ в Харківській області та медична документація з Харківської обласної психіатричної лікарні/а.с.211-216 т.1/,

- довідкою з Харківської обласної психіатричної лікарні від 15.07.2016, що на момент 14.07.2016 ОСОБА_10 перебував у стані психічного розладу в результаті зловживання алкогольними напоями /а.с.199 т.1/,

- висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 196 від 06.10.2016, де вказано, що на період часу скоєння злочину ОСОБА_10 не знаходився у стані хворобливого розстроєння психічної діяльності, міг розуміти свої дії та керувати ними, примусових мір медичного характеру не потребує /а.с.222-227 т.1/.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_10 , які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень - суд кваліфікує за ч.4 ст. 296 КК України;
Всі обставини скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_10 визнав у судовому засіданні, визнавши правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 296 КК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, також доведені у повному обсязі за показаннями свідків, потерпілого, всіма слідчими діями, які проведені без порушення законодавства КПК України, оглядом речових доказі по справі. Причому, обвинувачений у судовому засіданні визнав належність йому речового доказу - ножа, за допомогою якого і скоїв злочин за ч.4 ст. 296 КК України.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом встановлено, як щире каяття обвинуваченого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні правдиво розказав всі обставини скоєного злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_10 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра перебуває, має діагноз дисоціальний розлад особистості. За місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції частини цієї статті.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

З урахуванням вимог ст. 200 КПК України суд залишає обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань» до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі,

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання з 01.08.2016.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити незмінним - тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань».
У строк покарання ОСОБА_10 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції, яка діяла до 20 червня 2017 року, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.08. 2016 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також період з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази - ніж кухонний з пластиковою білою річкою, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП Харківської області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1