УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2018 року
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002385 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 23.06.2017 року, близько 11:20 год., перебуваючи у приміщенні магазину «ЕКОмаркет», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 75, переслідуючи умисел направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з полиці магазину, намагався викрасти, каву «Jacobs Monarch» масою 400г. вартістю 259,35 грн., виконавши усі дії, які вважав необхідними, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби охорони магазину «ЕКОмаркет» при виході із магазину.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 29.06.2017 року, близько 14:25 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Кубік», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. вул. Лавреньова, 13, переслідуючи умисел направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з торгового прилавку викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки AsusZenfone A500CG, вартістю 2466,66 грн., після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за першим епізодом за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, за другим епізодом за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

11.09.2017 року у кримінальному провадженні №0002385 між потерпілими: ОСОБА_4 , ТОВ «ЕКО» в особі генерального директора ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим у зазначеному проваджені ОСОБА_7 з іншого боку, відповідно до положень ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з умовами даної угоди, потерпілі та обвинувачений, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вказаних діянь. Відповідно до умов даної угоди між сторонами досягнута домовленість про призначенняОСОБА_7 покарання за вчинення злочинів, за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох місяців арешту, також сторони погодили, що на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів визначити покарання у виді чотирьох місяців арешту, та відповідно до ст. 71, ст. 72 КК України до погодженого покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.08.2013 року та остаточно визначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

За змістом поданої суду для затвердження угоди про примирення вбачається, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України.
Так, частиною ч. 3 ст. 71 КК України визначено, що призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
Угодою передбачено призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 71 КК України, однак без будь-якого посилання на приєднання додаткового покарання у виді конфіскації майна призначеного за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.08.2013 року.
З урахуванням вищевикладеного, суд визнає угоду про примирення такою, що суперечить вимогам закону, а тому зазначена угода, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, не може бути затверджена судом.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 372, 469, 474 КПК України, суд, -
постановив:
У затвердженні угоди про примирення, у кримінальному провадженні №0002385, укладену 11.09.2018 року між потерпілими: ОСОБА_4 , ТОВ «ЕКО» генерального директора ОСОБА_9 , та обвинуваченим ОСОБА_7 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1