Справа № 352/909/17
Провадження № 1-кп/352/170/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого за контрактом на посаді солдата Івано-Франківскої військової чатин А-1349, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, депутатом не обирався, українця, громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :
Підсудний ОСОБА_5 , спричини потерпілому ОСОБА_7 , умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило потерпілій тривалий розлад здоров`я. Крім того, підсудний ОСОБА_5 групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Вказані злочини підсудний вчинив при таких обставинах:

03.08.2014 р. приблизно о 02:30 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , разом із двома неповнолітніми особами матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окремі провадження, повертаючись із дискотеки «ЄВРО», зупинились в центрі смт. Лисець, Тисменицького району, поблизу магазину «Смакота-Овочі», який знаходиться по вул. Січових Стрільців, 42-а, де зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , після чого в них зав`язалася розмова.

В ході розмови, одна із вищезазначених неповнолітніх осіб, безпричинно, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи явну неповагу до суспільства, на очах у своїх друзів з хуліганських мотивів зухвало нанесла один удар головою та один удар лівою рукою ОСОБА_7 в область обличчя, після чого потерпілий з метою уникнення подальшого побиття схопив останнього за верхній одяг та повалив на землю.

Після цього, підсудний ОСОБА_5 та інша неповнолітня особа, яка спостерігала за неправомірними діями свого товариша, допомігши йому підвестись з землі, діючи умисно, розуміючи протиправний характери дій правопорушника, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи явну неповагу до суспільства, продовжуючи хуліганські дії правопорушника., з особливою зухвалістю нанесли ОСОБА_7 ногами по одному удару в область живота, після чого ОСОБА_9 , з метою припинення побиття відвів потерпілого на обочину центральної дороги.

Продовжуючи хуліганські дії, неповнолітня особа матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , після чого, безпричинно рукою вдарив останнього в обличчя та тулуб. В цей час, ОСОБА_5 стримував іншу неповнолітню особу матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провуадження, яка намагалася продовжити побиття ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення подальшого безпричинного побиття, почав тікати від останніх центральною дорогою повз металічні перила в напрямку смт. Богородчан. Однак, поблизухлібного вагончика, з метою продовження хуліганських дій, один з неповнолітніх правопорушників наздогнав потерпілого ОСОБА_7 та шляхом фізичного зусилля рук штовхнув його в спину, внаслідок чого останній втратив рівновагу і упав на землю.

Скориставшись тим, що потерпілий перебуває на землі, неповнолітні особи, матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окреме провадження, спільно продовжили хуліганській дії, а саме, перебуваючи в центральній частині смт. Лисець, виражаючись нецензурною лайкою, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з особливою зухвалістю, нанесли лежачому ОСОБА_7 , ряд ударів в живіт та груди.

В подальшому, ОСОБА_7 , уникаючи від протиправних, хуліганських та зухвалих дій останніх, вирвався від них та побіг через дорогу до криниці, що по вул. Іваниківській в смт. Лисець, де ОСОБА_9 допоміг йому помити обличчя від крові.

Не бажаючи припиняти хуліганські дії, вищезазначені неповнолітні особи, діючи групою осіб, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжили наносити удари потерпілому ОСОБА_7 , який перебував біля криниці. Від заподіяних йому ударів ОСОБА_7 впав на землю, однак остані. не зважаючи на прохання потерпілого не бити його, не припиняючи свої зухвалі дії та надалі наносили йому удари ногами в різні частини тіла, при цьому голосно нецензурно лаялись.

Після тимчасово припиненої бійки, ОСОБА_9 , допоміг ОСОБА_7 помити обличчя від крові, і відійшов в сторону. В той час до ОСОБА_7 , підійшов ОСОБА_5 , продовжуючи хуліганські дії неповнолітніх правопорушників, діючи в групі з ними, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю на очах у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , наніс ОСОБА_7 3-4 удари рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 відчув хрускіт і різку біль в області нижньої щелепи.

Внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_5 та неповнолітніх осіб матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, синці в ділянках обох очей, забій з травматичний набряком м`яких тканин в ділянці нижньої щелепи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Окрім того, внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої щелепи справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироці. Заподіяні потерпілому своїми неправомірними діями матеріальні та моральні збитки відшкодував в повному обсязі. Просить суд суворо його не карати. Також обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію в 2016 році". Правові наслідки застосування акта амністії обвинувачений розуміє.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України, так як він спричини потерпілому ОСОБА_7 , умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило потерпілій тривалий розлад здоров`я. Крім того, підсудний ОСОБА_5 групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілому злочинами матеріальні та моральні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілого ОСОБА_7 щодо несуворості призначуваного ОСОБА_5 покарання, як і те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання та праці характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являється утриманцем однієї малолітньої дитини, щодо якої неправомірних діянь не вчиняв та не позбавлений батьківських прав.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ст. ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України до набрання чинності 07.09.2017 року Закону України "Про амністію в 2016 році", на день набрання чинності згаданим Законом обвинувачений мав одну малолітню дитину, сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого неправомірних діянь не вчиняв та не позбавлений батьківських прав, а скоєні ним умисно злочини не відносяться до категорії тяжких злочинів, останній підлягає звільненню від відбування призначеного йому даним вироком судом покарання, на підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році". Будь-які обставини чи перепони, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_5 акта амністії, судом не встановлено.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлений прокурором в інтересах держави в особі Івано-Франківської Обласної клінічної лікарні до ОСОБА_5 про відшкодування понесених медустановою матеріальних витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 753,69 грн. слід задоволити в повному обсязі.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 342-376 КПК України, суд -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 122 ч. 1 КК Україи у виді одного року позбавлення волі;

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання підсудному ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням один рік шість місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі - на підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році" від 07.09.2017 року.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлений прокурором в інтересах держави в особі Івано-Франківської Обласної клінічної лікарні до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задоволити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 в користь Івано-Франківської ОКЛ 753,69 грн. понесених медустановою матеріальних витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, потерпілій та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1