печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
07 червня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , за погодженням заступника військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 03.05.2017за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вважає, що забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечено шляхом застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

В засіданні прокурор просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи головою ліквідаційної комісії ДП «Київська військово-картографічна фабрика» в кінці квітня 2017 року під час особистої зустрічі із підприємцем ОСОБА_8 вимагав від останнього грошові кошти в якості неправомірної вигоди, за вирішення питання щодо надання йому в оренду державного майна яке належить Міністерству оборони України за заниженими цінами без погодження такої оренди з Фондом державного майна України з метою заниження ціни оренди.

ОСОБА_5 , 10.05.2017 близько о 13 год. 00 хв. перебуваючи у службовому кабінеті, який розташований на території ДП «Київська військово-картографічна фабрика», що за адресою м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 27/6, обговорив із підприємцем ОСОБА_8 умови надання йому в користування державного майна загальною площею близько 100 м. кв., яке належить Міністерству оборони України без укладання відповідних договорів оренди та її вартість, із розрахунку 100 грн. за квадратний метр.

16.05.2017. ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 надав отанньому грошові кошти у сумі 7096 гривень 78 копійок у якості платні, за надані йому в користування приміщення без погодження такої оренди з Фондом державного майна України.

29.05.2017 ОСОБА_5 перебуваючи у службовому кабінеті, який розташований на території ДП «Київська військово-топографічна фабрика», за адресою м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 27/6, висунув ОСОБА_8 вимогу щодо надання йому орендної плати за червень місяць 2017 року та додатково вимагав 500 доларів США у якості неправомірної вигоди за вирішення ним питання щодо надання в оренду ОСОБА_8 державного майна яке належить Міністерству оборони України за заниженими цінами без погодження такої оренди з Фондом державного майна України.

В подальшому, ОСОБА_5 06.06.2017 зустрівшись із ОСОБА_8 у службовому кабінеті № 218, який розташований за адресою м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 27/6, черговий раз нагадав про плату за червень місяць 2017 року та повторно вимагав 500 доларів США у якості неправомірної вигоди за вирішення ним питання щодо надання в оренду ОСОБА_8 державного майна яке належить Міністерству оборони України за заниженими цінами без погодження такої оренди з Фондом державного майна України.

ОСОБА_8 перебуваючи у службовому кабінеті № 218 голови ліквідаційної комісії ДП «Київська військово-картографічна фабрика», який розташований за адресою м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 27/6 надав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 11150 гривень у якості плати за надані йому в оренду приміщення ДП «Київська військово-картографічна фабрика» та грошові кошти у сумі 500 доларів США у якості неправомірної вигоди за заниження ціни на оренду вказаних вище приміщень за рахунок не погодження такої оренди з Фондом державного майна України.

06.06.2016 в 12 год 15 хв ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та вручено повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), відповідно до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, з пояснень підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, особу підозрюваного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, має визначене місце проживання, майновий стан, та надходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, вважаю за належне призначити заставу у розмірі відповідно до ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України, 33 680 грн., який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, обираючи відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 та вчинення будь-якого впливу на цю особу;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 535 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ Російської Федерації, громадянина України, голову ліквідаційної комісії ДП «Київська військово-картографічна фабрика», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту затримання, а саме з 06.06.2017 року з 12-15 год. по 04.08.2017 року до 12-15 год., але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 33 680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО (код банку) 820172;

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р 2089

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 та вчинення будь-якого впливу на цю особу;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 04.08.2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в м. Києві коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДП « Київське СІЗО».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДП «Київське СІЗО» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України слідчому, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000093, повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1