Справа №701/1089/17-к
Провадження №1-кп/701/94/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
при секретарі -ОСОБА_2
з участю прокурора - потерпілого - ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ягідне Ягіднинського району Магаданської області, Російської Федерації та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судимого, перебуваючого на обліку в Маньківському РВК, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_5 , на весні 2017 року, перебуваючи на території ринку смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області придбав сувенірну купюру, номіналом 500 гривень за дві гривні, та почав зберігати її у себе. 15.10.2017 року, в обідній час, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: по АДРЕСА_1 , і наперед знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 особа похилого віку та з поганим зором, вирішив умисно заволодіти її майном шляхом обману. Для чого, цього ж дня, він приїхав на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі за адресою її проживання, а саме: АДРЕСА_2 , увійшов на територію подвір`я її домоволодіння, де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом купівлі продуктів харчування, розрахувався за них сувенірними купюрами, номіналом 500 гривень, які він заздалегідь взяв із собою, видаючи їх за справжні, та отримав решту грошей за товар від ОСОБА_4 , в сумі 400 гривень, після чого з отриманими грошима та товаром вийшов з подвір`я її домоволодіння, чим заподіяв ОСОБА_4 , матеріального збитку на суму 400 гривень.
Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману).
Згідно даної угоди ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі строком на два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік із покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов"язків, а саме, періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, враховуючи те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому..
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду.
За таких обставин суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: 1 (одну) сувенірну купюру номіналом 500 гривень, яка поміщена в паперовий конверт та приєдана до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження №701/1089/17-к.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1