У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/1126/17
Провадження № 1-кп/348/57/18

22 лютого 2018 року м.Надвірна Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000319 від 25.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження №0000319 від 25.05.2017 року щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 26.12.2017 року ОСОБА_4 продовжено тримання під вартою до 23.02.2018 року .

В судовому засіданні 22 лютого 2018 року від прокурора поступило клопотання про доцільність ще продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з огляду на те, що надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти продовження йому даного запобіжного заходу, так як не має наміру переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з врахуванням його сімейного стану та можливості побачити дитину просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та просить суд обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 26 грудня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 лютого 2018 року з урахуванням як тяжкості інкримінованого йому злочину, так і особи обвинуваченого.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст.5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі "Маккей проти Сполученого королівства"). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні "Джессіус проти Литви", особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі "Харченко проти України" та у п. 170 рішення Суду у справі "Лабіта проти Італії", таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

З огляду на вищевказані положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час судового розгляду даного кримінального провадження було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України). За сукупності всіх обставин, суд, приймаючи до уваги дані про його особу, сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оскільки на сьогоднішній день триває судовий розгляд даного кримінального провадження, наступне судове засідання призначено на 29 березня 2018 року, а обставини, які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, які б давали суду підстави змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, судом не встановлено, суд прийшов до висновку, що обраний щодо нього запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 314-317, 369 КПК України, суд -

Ухвалив:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасічна, а жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів - по 22 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1