Справа № 214/3736/17
1-кп/214/595/17
У Х В А Л А

13 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001427 від 05.06.2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор у судовому засіданні просила суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою її підзахисному, оскільки вважає, що прокурором не доведені ризики, на які вона вказує. Крім того, просила замінити її підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, враховуючи, що відсутнє обґрунтування обвинувачення у вчиненні її підзахисним інших злочинів, в тому числі відсутні докази в підтвердження цих обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та про відмову в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника, з наступних підстав.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 18 вересня 2017 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строком на два місяці, тобто до 16.11.2017 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, визначеного ухвалою суду від 18 вересня 2017 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яким завдано майнової шкоди потерпілій назагальну суму 19633 грн. 32 коп., за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, не момент затримання не мав постійного місця роботи, а також, 29.03.2017 року відносно останнього направлено обвинувальний акт за ч.1 ст.187 КК України до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також може ухилятися від суду.
Приходячи до вказаного вище висновку, судом враховано правові позиції Європейського суду з прав людини, а саме викладені в рішеннях "Харченко проти України" від 10.02.2011 року та "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року, в яких неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує останньому, дані про його особу, розмір майнової шкоди в заподіянні якої обвинувачується останній, суд приходить до висновку про доведеність прокурором обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а отже наявність підстав для продовження цього строку на два місяці.
Приймаючи вказане вище рішення, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 з приводу відсутності ризиків та обґрунтованості обвинувачення у вчиненні її підзахисним інших злочинів, оскільки такі доводи є безпідставними, враховуючи їх спростовання встановленими судом обставинами, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
При цьому, приходячи до такого висновку, суд вважає, що він позбавлений права оцінити обставини на які посилається захисник, в частині наявності обґрунтованості обвинувачення її підзахисного у вчиненні інших злочинів, оскільки вони виходять за межі об`єму обвинувачення в цьому кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити.
В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України строком на два місяці, тобто до 11 січня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1