Провадження № 1-кп/761/693/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 151 000 000 002 87, у якому

гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт Гранітне Малинського району Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався;

та

гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с Хроптова Чемерецького району Хмельницької області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 , раніше не засуджувався,

обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.1 ст.143 КК України,

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються за ч. 3 ст. 28, ч.1 ст.143 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інкриміновано, зокрема, те, що вони, діючи у складі організованої групи, в активній формі організовували оформлення проїзних документів, переліт донорів до Республіки Туреччина та Королівства Таїланд з метою подальшого вилучення у них нирки. Обвинувачені особисто переконували потерпілих надати згоду на проведення операції з вилучення нирки, супроводжували їх до аеропорту «Бориспіль», переслідуючи мету незаконної торгівлі органами.

Обвинувачені, реалізуючи злочинний умисел, разом з учасниками створеної та очоленої особою на прізвисько « ОСОБА_12 » організованої групи, діючи згідно з розробленим планом злочинної діяльності, відомого усім учасникам організованої групи та відповідно до відведених кожному з них ролей, систематично вчиняли порушення встановленого законом порядку трансплантації органів.

Членами організованої групи у різний час досягнуто домовленості з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про надання останніми згоди на вилучення їх нирки за грошову винагороду.

У подальшому отримані у такий спосіб органи членами організованої злочинної групи продавалися за грошові кошти у сумі від 120 тис. до 150 тис. дол. США.

Дії обвинувачених органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.28 ч.1 ст. 143 КК як порушення встановленого законом порядку трансплантації органів, вчинене організованою групою.

Під час судового розгляду сторонами ініційовано затвердження укладених між обвинуваченими та кожним з потерпілих угод про примирення з призначенням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачені та їх захисники вважали наявними підстави для ухвалення рішення про затвердження угод.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 погодилися з доводами сторони захистута просили суд затвердити угоди.

Прокурор не заперечував проти позитивного вирішення вказаного питання.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

У силу положень ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, а також у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення.
Отже, кримінальним процесуальним законом обмежено за ознакою тяжкості категорії кримінальних правопорушень, щодо яких можливе укладання угоди про примирення.
Суд приймає до уваги, що, не дивлячись, що дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 143 КК, однак згідно з обвинувальним актом вилучені у потерпілих нирки збувалися членами організованої групи за грошові кошти. Отже, вказані дії містять ознаки незаконної торгівлі органами людини, що кваліфікується за ч. 4 ст. 143 КК України.
Суд також враховує, що діяння, передбачені ч. 4 ст. 143 КК, вчинені за попередньою змовою групою осіб, або участь у транснаціональних організаціях, які займаються такою діяльністю, має кваліфікуватися за ч. 5 ст.143 КК. Зазначене кримінальне правопорушення віднесене до тяжких злочинів, щодо яких закон не передбачає можливості укладення угод про примирення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК суд має відмовити у затвердженні угоди, якщо допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Враховуючи, що на даній стадії розгляду суд позбавлений можливості надати остаточної оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діянь обвинувачених, у той же час виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, свідчить про існування певних підстав для можливої кваліфікації дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як більш тяжкого злочину.
Приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою уникнути прийняття поспішного рішення, яке суперечить засадам законності та не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, суд вважає за неможливе затвердження угод про примирення, оскільки таке рішення може привести до порушення прав учасників судового провадження.
Відповідно до положень ч.7 ст.474 КПК відмова суду у затвердженні угоди має наслідком продовження судового розгляду у загальному порядку.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 474 КПК України, суд
у х в а л и в :
У затвердженні угод про примирення від 01.10.2016 між потерпілою ОСОБА_13 та обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовити.
У затвердженні угод про примирення від 31.10.2016 між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовити.
У затвердженні угод про примирення від 31.10.2016 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовити.
У затвердженні угод про примирення від 31.10.2016 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовити.
Судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 28, ч.1 ст.143 КК України продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 22.11.2016 о 08.00 год.

Суддя ОСОБА_1