Справа № 545/65/17
Провадження № 1-в/545/1008/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря:. ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Полтавського РС ПМРВ з питань пробації відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого 23.01.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2,75,76 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком - 1 рік,

про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі,-

в с т а н о в и в :
Старший інспектор Полтавського РС ПМРВ з питань пробації звернулася до суду з подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування подання посилалася на наступне.
З 02.03.2017 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в органі пробації. 06.03.2017 року засуджений був ознайомлений з умовами проходження іспитового строку, проте мав порушення, а саме був притягнутий двічі до адміністративної відповідальності та двічі не з?явився на реєстрацію, що свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення та є підставою для скасування іспитового терміну та направлення його в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні представник пробації подання підтримала та прохала суд його задовольнити.
Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки неявки на реєстрацію до органу пробації не є систематичними, а якщо мають місце, то з поважних причин.
Засуджений ОСОБА_4 просив не позбавляти його волі, пояснив, що не з?являвся на реєстрацію оскільки хворів, проте до лікаря не звертався і надати медичні довідки не може, також зазначив, що влаштувався на роботу, хоч і не офіційно.
Дослідивши матеріали, які додані до подання , врахувавши думку прокурора, представника пробації та засудженого, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне

покарання та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.

Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи засуджений під час іспитового строку притягався двічі до адміністративної відповідальності, проте належні докази в матеріалах особової справи відсутні, маються лише довідка за підписом начальника ВП з дописами олівцем та ручкою не зрозумілого характеру та копія постанови неналежної якості. В матеріалах справи відсутні докази направлені належним чином повідомлень засудженому, та їх отримання останнім. Сам факт неявки засудженого до органів пробації не може свідчити про те, що засуджений не став на шлях виправлення та бути підставою для скасування іспитового терміну та направлення його в місця позбавлення волі.
Таким чином суд дійшов висновку, що хоча під час іспитового терміну в діях ОСОБА_4 присутні ознаки невиконання обов`язків покладених судом, однак вони мають формальний характер, тому підстави для направлення засудженого в місця позбавлення волі відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні подання старшого інспектора Полтавського РС ПМРВ з питань пробації відносно ОСОБА_4 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_1