УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 26 січня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаржник посилається на те, що 07 листопада 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 19 жовтня 2017 року, було проведено обшук у приміщенні АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , під час якого серед іншого був вилучений мобільний телефон сірого кольору марки HUAWEI nova, imei 1: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Однак, до цього часу вилучене майно не повернуто згідно ст. 169 КПК України. Тому просив визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 протиправною та зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вилучене під час проведення обшуку майно.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини не явки суд повідомлено не було.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу до суду не з`явилась, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність адвоката ОСОБА_3 .

Старший слідчий в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини не явки суд повідомлено не було.

Слідчий суддя, на підставі ч.3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 .

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 26 січня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України.

07 листопада 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 19 жовтня 2017 року, було проведено обшук у приміщенні АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , під час якого серед іншого був вилучений мобільний телефон сірого кольору марки HUAWEI nova, imei 1: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вивчивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що надані матеріали не дають можливості пересвідчитися в тому, що вилучене в ході обшуку майно, про повернення якого зазначає у скарзі заявник, належить ОСОБА_4 , оскільки заявником не надано відповідних документів на підтвердження зазначених обставин, а долучені до скарги незасвідчені належним чином фотокопії протокол обшуку від 07 листопада 2017 року, копія товарного чеку від 08 березня 2017 року, копія гарантійного талону, копія договору дарування нежитлового приміщення від 26 квітня 2014 року, копія договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2012 року та копія ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, зміст якої частково не читається, не відповідають визначенню документа в розумінні ст. 99 КПК України, відповідно до частини 3 якої, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Проте надані фотокопії не є також дублікатами, правильність змісту яких не засвідчена належним чином.

Отже, оскільки з матеріалів скарги слідчий суддя позбавлений можливості пересвідчитися, що саме ОСОБА_4 належить вилучене в ході обшуку майно, про повернення якого зазначено у скарзі, такі обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 167-169, 171, 235-236, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0007290, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 26 січня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1