Дата документу 15.12.2017 Справа № 554/9987/17

Справа №554/9987/17
Провадження №1-кс/554/8610/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

адвокат - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідувань злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Полтавській області підполковник поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000536 від 12.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибне Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

В С Т А Н О В И В :
15.12.2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідувань злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Полтавській області підполковник поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000536 від 12.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
12.12.2017, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Полтава, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , щодо викрадення ОСОБА_11 , з метою подальшого заподіяння йому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом нанесення побоїв з метою спонукання до припинення стосунків з ОСОБА_12 .

В подальшому, реалізуючи заздалегідь розроблений злочинний план щодо викрадення людини, цього ж дня, близько 20 години, перебуваючи поблизу будинку, що по вул. Великотирнівська, в м. Полтава, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 діючи за вказівкою ОСОБА_7 застосувавши насильство, що виразилось у заламуванні рук, утримуванні, нанесення удару в тулуб, а також погрожуючи застосуванням насильства примусово, проти волі ОСОБА_11 , схопили останнього та помістили до автомобіля «Форд транзит», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .
Відразу після цього до автомобіля зайшов ОСОБА_7 , який обшукав потерпілого, відібравши мобільний телефон останнього та наніс йому удар кулаком в тулуб, з метою подолання опору ОСОБА_11 та позбавлення можливості повідомити про своє місцезнаходження.
В подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на автомобілі «Форт транзит», номерний знак НОМЕР_1 , направились до лісосмуги, розташованої за рестораном «Мухомор», який знаходиться на 348-му кілометрі траси Київ-Харків, одягнувши при цьому на голову потерпілого шапку, що закривала очі, для позбавлення змоги прослідкувати маршрут руху. Після чого, зупинившись посеред лісосмуги, діючи з прямим умислом, реалізуючи заздалегідь обумовлені наміри, з метою спонукання ОСОБА_11 до припинення стосунків з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , разом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обмежували свободу та вільне пересування потерпілого шляхом перебування поблизу останнього, тим самим створюючи необхідну обстановку для забезпечення вчинення неправомірних дій. В той час, ОСОБА_7 вивів ОСОБА_11 з автомобіля, наказав зняти одяг та взуття, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс потерпілому близько 5 ударів кулаком руки та прикладом предмету схожого на вогнепальну зброю, в область голови, обличчя та тулубу. При цьому, ОСОБА_7 , здійснив 2 постріли біля голови ОСОБА_11 та приставивши дуло до його скроні та статевих органів, залякував останнього, переконуючи у реальності їх злочинних намірів, та змушував вчинили дії проти його волі щодо припинення стосунків з ОСОБА_12 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_14 відчував фізичний біль, моральне страждання що виразилося у побоюваннях за власне життя та отримав тілесні ушкодження.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_6 , якому 14 грудня 2017 року повідомлено про підозру у викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, із застосуванням зброї та у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю або фізичного страждання шляхом нанесення побоїв з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечить його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду мобільного телефону потерпілого;

- протоколом огляду речей ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , та іншими доказами і їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, неможливо, оскільки існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, у підозрюваного наявні обґрунтовані підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та вчинення нових епізодів злочинної діяльності, оскільки в ході проведення досудового розслідування підозрюваний жодного разу не з`явився до слідчого та не повідомляв причину своєї неявки, є підстави вважати, що підозрюваний може покинути постійне місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки під час проведення досудового розслідування, на даний час не всі речі та предмети вилучені, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

-незаконно впливати на свідків та потерпілого, адреси проживання яких йому відомі;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з тим, що на даний час не вставлено місцеперебування інших осіб, які причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, підозрюваний перебуваючи на свободі може попередити останніх про обізнаність правоохоронних органів про їх причетність до вчинення зазначених злочинів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;
- особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;
- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинених із застосуванням насильства.
В судовому засіданні слідчий просить задовольнити клопотання з підстав у ньому наведених. Наголошує на наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначив що вважає його обґрунтованим та просив його задовольнити, наголошував на наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний свою вину не визнає, просить не застосовувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з огляду. В судовому засіданні повідомив, що він взагалі не знайомий з потерпілою особою.

Захисник в судовому засіданні підтримав свого підзахисного . Зазначив, що вважає, що ризики передбачені ст.177 КПК України не доведені та просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, наголошував на тому, що саме цей запобіжний захід зумовить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, спричинившого вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідувань злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, який обчислювати с 14 год. 00 хв. 15.12.2017 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 13.02.2017 року до 14 год. 00 хв.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1