Справа 556/160/18
Номер провадження 1-кп/556/40/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 18

01.03.2018

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження № 0000539 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, пенсіонера, неодруженого.

за ч.1 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно при наступних обставинах.

Так, 23.08.2017 року ОСОБА_4 перебуваючи у с. Озеро, Володимирецького району, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, протиправно, скориставшись, що за його діями ніхто не слідкує, шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед марки «Аіст», вартістю 855 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся підтвердив фактичні обставини вчиненого, викладені у обвинувальному акті. Від дачі показань у судовому засіданні ОСОБА_7 відмовився .
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Матеріальних та моральних притензій до обвинуваченого не має. Просила суворо його не карати.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, стверджується також: протоколами огляду місця події від 23.08.2017 року та 11.12.2017 року, висновком експертного заключення з оцінки рухомого майна від 25.01.2018 року згідно якого середня ринкова вартість велосепеда ММВЗ «АИСТ» на момент вчинення злочину становила 855 грн.; протоколом слідчого експерименту від 30.01.2018 року, в ході якого обвинувачений показав, в який спосіб він вчиняв злочин.

Таки чином, проаналізувавши і оцінивши всі дослідженні докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення повністю довела винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і вірно кваліфікувала його дії.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З висновку судово-психіатричного експерта №12/18 від 18.01.2018 року відповідно до якого ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому діяння виявляв ознаки легкої розумової відсталості та на момент вчинення злочину у тимчасово-хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розслідуванню злочину, є постраждалим від аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи.

Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про можливість обрання відносно ОСОБА_4 міри покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу із подальшим звільненням його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Зокрема, у відповідності до п.е) ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вчинений ОСОБА_4 злочин, є умисним злочином середньої тяжкості. Також судом встановлено, що ОСОБА_4 є постраждалим від аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника та дав згоду на застосування відносно нього амністії.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році».

Як вбачається з ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі п.е) ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: