АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 cічня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000042 від 26.01.2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецева Снятинського району Івано Франківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, судимого: 20.03.2017 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецева Снятинського району Івано Франківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України та призначено йому покарання: - за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; - за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; - за ч.2 ст.194 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ЄУНСС:717/367/17
НП:11-кп/ 794/42/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: в порядку КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту його фактичного затримання, тобто з 24 години 00 хвилин 28 січня 2017 року.
Зараховано ОСОБА_8 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону станом на 21.06.2017 року) в строк покарання строк досудового тримання під вартою з 24 години 00 хвилин 28 січня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання строк досудового тримання під вартою з 00 години 00 хвилин 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено попередню тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 700000 (сімсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи правильність кваліфікації та доведеність вини його підзахисного, просить змінити вирок суду першої інстанції та винести ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк досудового тримання під вартою з 24 год. 00 хв. 28 січня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 вчинив злочин до набрання сили Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 році, а тому до нього такий закон не може застосуватись, оскільки звужує його права, як засудженого.
В іншій частині доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують шкоду завдану потерпілому на суму 700000 грн., а ті документи, як існують не можуть бути доказами по справі. Крім того, вказує і на те, що розмір моральної шкоди , який
визначив суд, є надмірним та таким, що не відповідає принципам справедливості та співмірності.
Як зазначив суд у своєму вироку, обвинувачений ОСОБА_8 25.01.2017 року приблизно о 20 годині, перебуваючи по по АДРЕСА_2 , за допомогою наявної у нього монтажки пошкодив вхідні двері та проник в приміщення магазину, належного потерпілому ОСОБА_11 , звідки таємно викрав чуже майно, а саме: грошові кошти в сумі 850 грн., рюкзак, вартістю 400 грн., шапки, вартістю 110 грн., шкіряний гаманець вартістю 290 грн., шкіряні рукавиці вартістю 100 грн., картку поповнення мобільного оператора «Київстар» вартістю 54 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1804 грн.
Після цього обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину, належного потерпілому ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за допомогою запальнички шляхом підпалу умисно знищив та пошкодив майно потерпілого, заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 700000 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 28.01.2017 року приблизно о 23 годині 25 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження вхідних металопластикових дверей приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », намагався проникнути в приміщення даного магазину, з метою вчинення крадіжки відеокамери вартістю приблизно 900 гривень, однак не зумів відчинити двері, а лише пошкодив їх, не довівши злочин до кінця, оскільки спрацювала охоронна сигналізація і до магазину прибув працівник охорони.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній зазначені, прокурора та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника та просили вирок суду, як законний, залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану, без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України є вірною і в апеляційній скарзі не оспорюється, так само, як і призначене судом покарання.
Що стосується апеляційних вимог захисника в частині зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то вони задоволенню не підлягають.
Згідно з Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набув чинності 21.06.2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого по 20 червня 2017 року включно. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення період з
24 години 00 хвилин 28 січня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 00 години 00 хвилин 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника в цій частині колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів апелянта в частині неправомірності стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Задовольняючи цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди частково, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами закону, належним чином обґрунтував та навів мотиви прийнятого рішення, при цьому, надав вірну правову оцінку доводам захисника ОСОБА_9 про відсутність документів, які підтверджують шкоду завдану потерпілому.
В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому майнової шкоди на суму 700000грн., що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта, показаннями потерпілого, свідків, які показали, що вартість знищених товарів становить не менше 700000 грн., а уся документація, яка підтверджує саме такий розмір матеріальної шкоди, знищена внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.
Оскільки вищевказані докази є належними та прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, то були вірно взяті до уваги судом першої інстанції при вирішенні питання щодо цивільного позову.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.
Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому у визначеній сумі, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні його страждання від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і вирішив поданий цивільний позов в повній відповідності з вимогами законодавства, а також з принципами розумності та справедливості, а тому доводи апелянта щодо надмірності та порушень вказаних принципів є такими, що не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, зважаючи на те, що цивільний позов судом першої інстанції був розглянутий з дотриманням вимог ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, будь-яких інших істотних порушень кримінального процесуального законодавства під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, які б стали підставою для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, то апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Чернівецької області ( ОСОБА_1 )
(30.01.2018 р. - дата завідчення копії)