Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/61/18

Справа № 711/86/18

10 січня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на бездіяльність Генерального прокурора України в рамках кримінального провадження №0001998,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_4 вчинити дію у розумний строк, визначений на розсуд слідчого судді, в порядку ст.36 КПК України особисто розглянути по суті скаргу ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 від 06.11.2017р. на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 від 11.10.2017р. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001998.
В обґрунтування скарги зазначено, що всупереч порядку, передбаченому законом, Генеральний прокурор двічі особисто не розглянув скарги ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 від 06.11.2017р. та від 05.12.2017р., внаслідок чого сторона захисту позбавлена можливості оскаржити законність постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 від 11.10.2017р. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001998. Вирішення таких скарг сторони захисту прокурором Генеральної прокуратури ОСОБА_6 , а не особисто Генеральним прокурором, є порушенням порядку, передбаченого ст.36 КПК України та свідченням протиправної бездіяльності Генерального прокурора.
Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі варто звернути увагу, що перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні слідчому судді визначений ст.303 КПК України. Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Аналіз зазначеної норми в контексті визначення іншої бездіяльності, яка може бути оскаржена на досудовому провадженні, свідчить, що така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) прокурор наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які прокурор зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.
Проте, аналіз змісту скарги свідчить, що предметом оскарження є бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні ним особисто розгляду скарг сторони захисту на рішення підлеглого йому прокурора в рамках конкретного кримінального провадження в розумні строки. Натомість варто звернути увагу, що значення поняття «розумний строк» не можна тлумачити, як конкретно визначений процесуальний строк, оскільки таке поняття є загальним і не узгоджується із положеннями ст.ст.115, 116 КПК України. Отже скарга подана на бездіяльність прокурора щодо невиконання ним обов`язку, строк виконання якого не передбачений нормами КПК.

Окремо слід звернути увагу, що передбачений ст.303 КПК України порядок визначає форму здійснення судового контролю на досудовому провадженні за діями та бездіяльністю слідчого і прокурора, як учасників кримінального провадження. Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КПК України прокурором є конкретна особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень. За таких обставин до компетенції слідчого судді відноситься здійснення судового нагляду за діяльністю конкретного прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, а відтак оскарження дій чи бездіяльності іншого прокурора (керівника органу прокуратури), пов`язане із неналежним виконанням таким суб`єктом своїх функцій і завдань (як суб`єкту владних повноважень, що наділений адміністративною компетенцією з розгляду скарг на підлеглих йому прокурорів) не підвідомче для розгляду слідчим суддею.

Згідно ч.1 ст.36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Частина шоста статті 36 КПК України передбачає право вищестоящого прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 КПК України. Таке право ґрунтується на адміністративній вертикальній структурі побудови органів прокуратури.
Системний аналіз змісту ст.ст.36, 37 КПК України в контексті положень Закону України «Про прокуратуру» свідчить, що прокурор в кримінальному провадженні має два види повноважень: процесуальні та адміністративні. Останніми повноваженнями наділяються керівники органів прокуратури та прокурори вищого рівня і до таких повноважень відноситься, зокрема, право розгляду скарги та скасування рішення прокурора нижчого рівня. Таким правом наділений керівник відповідного органу прокуратури вищого рівня.
Окремо слід звернути увагу, що самостійність і незалежність прокурорів має абсолютне значення з питань втручання у його діяльність інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших державних органів, їх посадових та службових осіб. Зазначене обумовлює належність виключного права органам прокуратури в порядку, передбаченому законом, визначати прокурорів, які здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, та вирішувати питання про необхідність скасування певних рішень прокурорів нижчого рівня. Саме тому законом і не передбачено конкретно визначеного порядку оскарження дій чи бездіяльності прокурора пов`язаної з вирішенням таких питань під час досудового розслідування у слідчого судді, оскільки цим забезпечується самостійність прокурора у його процесуальній діяльності.
Натомість варто звернути увагу, що такі обставини не свідчать про відсутність визначеного законом порядку нагляду за правомірністю дій прокурора в цьому питанні, оскільки законом передбачено спеціальний порядок надання судом оцінки правомірності дій прокурора при реалізації його компетенції під час досудового розслідування. Такий порядок передбачений ч.2 ст.303 КПК України, що передбачає право суду (а не слідчого судді) надавати оцінку правомірності дій прокурора і порушення прокурором передбачених законом правил може мати наслідком визнання зібраних під час досудового розслідування доказів недопустимими (ст.86 КПК України), що у свою чергу спростовує доведеність обвинувачення і є підставою для ухвалення виправдувального вироку. Тобто законом передбачені достатні гарантії для забезпечення сторони захисту у кримінальному провадженні дієвим механізмом запобігання недотримання прокурором встановлених законом вимог щодо організації та порядку проведення досудового розслідування.
Таким чином, у своїй скарзі захисник оскаржує бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню слідчому судді під час досудового провадження.
Згідно ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою.
Разом з тим, здійснюючи контроль за дотриманням прав осіб у кримінальному провадженні, вважаю за необхідне зауважити, що відмова у відкритті провадження не обмежує прав заявника на доступ до суду та ефективний засіб юридичного захисту від неправомірних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, оскільки таке право може бути реалізоване з дотриманням порядку та умов, передбачених процесуальним законом.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.3, 7, 303, 304 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1