пр. № 1-кс/759/3644/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0006280, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2017, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
01.11.2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що слідим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006280 від 16.07.2017, відкритого за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий пояснив, що 16.07.2017 року приблизно о 00 год. 05 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, просп. Леся Курбаса, 18, маючи умисел на протиправне позбавлення життя, використовуючи предмет, скоїв умисне вбивство неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17 липня 2017 року слідчий Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України затримав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в ході якого у останнього було вилучено мобільний телефон марки «Нокія» імеі НОМЕР_1 всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 6» імеі НОМЕР_1 всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 , джинсові штани темно-синього кольору та фіолетова футболка «поло».

17.07.2017 слідчим Святошинського УП ГУНП було винесено постанову про визнання речовим доказом вище перелічених речей та предметів, які були вилучені у гром. ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вказав, що було оглянуто мобільні телефони, про що складено відповідний протокол, а джинсові штани темно синього кольору та футболку поло фіолетового кольору було направлено на молекулярно-генетичну експертизу, згідно висновку якої було встановлено: молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/996 від 08.09.2017, згідно якої на предметі ззовні схожому на ножі, який вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання товариша підозрюваного ОСОБА_5 , у якого він знаходився після вчинення злочину, виявлено кров людини, по якій встановлено генетичні ознаками (ДНК-профіль), але він не придатний для ідентифікації (по даному ножі було призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, висновок якої на даний час не готовий); висновком молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1135 від 26.09.2017 згідно якого на джинсових штанах, які вилучили у підозрюваного ОСОБА_5 виявлено кров людини, які містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) ОСОБА_6 .
Слідчий пояснив, що виходячи з результатів проведення вказаних слідчих дій та експертиз, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що мобільні телефони, в яких знаходиться особиста переписка між підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у соціальних мережах та в різних месенджерах, та особисті речі ОСОБА_5 , а саме футболка поло фіолетового кольору та джинсові штани темно-синього кольору мають велике значення як речового доказу, тому приописить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Власники майна до суду не викликались, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11, ч. 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вище вказане майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві та існує загроза його відчуження або пошкодженню та з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження, яке може перешкодити кримінальному провадженню клопотання слід задовольнити.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 170, 171 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку підозрюваного ОСОБА_5 та в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України від 17.07.2017 року, що проводився у службовому кабінеті Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги 109, а саме: мобільний телефон марки «Нокія» імеі НОМЕР_1 всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 6» імеі НОМЕР_1 всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 , джинсові штани темно-синього кольору та фіолетова футболка «поло».

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена через суд, який ухвалив судове рішення протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1