Провадження № 1-кп/537/326/2017
Справа № 537/5161/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000393 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
Обвинувачена ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно за наступних обставин.

20.02.2016 року о 05 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, набережна Лейтенанта Дніпрова, буд. 33, знайшла жіночу сумку, в якій знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» та банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_4 за допомогою сім-карти «Київстар», вставивши її до свого мобільного телефону, дізналась пін-код банківської карти та 20.02.2016 року в магазині «Гоша», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Дзержинського, буд. 7А, в банкоматі «САРL1322», з банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , таємно викрала грошові кошти в сумі 5 500,00 грн., в подальшому викраденим розпорядилась на власний розсуд. Того ж дня, в магазині «Пані плюс» по вул. Івана Приходька в м. Кременчуці ОСОБА_4 розрахувалась даною карткою через термінал за продукти харчування на суму 250,00 грн. Таким чином ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5 750,00 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, надала цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди, який просила задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро кається, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердила факт вчинення нею кримінального правопорушення за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку; прохала суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин її допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи останньої.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченої, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначена особа правильно розуміє зміст цих обставин, добровільність її позиції не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, те що ОСОБА_4 раніше не судима, не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких виховує самостійно, характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкцій частини статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування відносно неї положень пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, після опублікування даного Закону в газеті «Голос України» №163 від 06 вересня 2017 року, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу, на підставі пункту «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачену ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким, або особливо тяжким. Крім того обвинувачена ОСОБА_4 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07 вересня 2017 року має неповнолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона не позбавлена батьківських прав.

Потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченої по справі ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 750,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала пред`явлений до неї потерпілою позов та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідно до ст. 127 КПК України, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З огляду на наведене, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином необхідно задовольнити в межах доведеної матеріалами кримінального провадження сумою викрадених коштів, а саме 5 750,00 грн. та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 5 750,00 грн.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачену ОСОБА_4 повністю звільнити від призначеного покарання у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 5 750 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сімсот пятдесят грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1