Справа №488/412/18 20.03.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/159/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0000227 матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2018 року, якою у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який має неповну середню освіту, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги підозрюваного
Просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 29 квітня 2018 року включно.
Узагальнені доводи апеляційної скарги підозрюваного.
Вважає, рішення не законним, оскільки злочин не скоював, а факти наведені прокурором не відповідають дійсності.

Стверджує, що судом не взято до уваги положення ст. 178 КПК України, оскільки він має стійкі соціальні зв`язки, соціально-адаптовану характеристику, має дружину та двох неповнолітніх дітей, єдиним годувальник, оскільки дружина знаходиться у декретній відпустці.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 31 січня 2018 року в період з 19.00 год. до 19.30 год., він, перебуваючи біля будинку № 7-А по вул. Олега Ольжича в м. Миколаєві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , яка заходила до під`їзду вказаного будинку, тримаючи в руці сумки. В той же час ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на напад з метою заволодіння чужим майном, наздогнав у під`їзді зазначеного будинку потерпілу ОСОБА_9 , та завдав їй не менше трьох ударів в область голови та обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді забитої рани лівої тім`яно-виличної області, синців спинки носа і гілки нижньої щелепи справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 , на загальну суму 17 600 грн., зокрема, жіночою сумкою, мобільним телефоном «Samsung Galaxy S6 Edge», гаманцем з грошима у сумі 600 грн.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала такого нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтовану підозру у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, схильність підозрюваного до вчинення правопорушень та можливості вчинити нове.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема, дані протоколів оглядів місця події від 31 січня 2018 року, показання потерпілої ОСОБА_9 висновок судово - медичної експертизи №41, даними листа з ломбарду «Гроші Тут» згідно, якого викрадений у потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung Galaxy S6 Edge» imei НОМЕР_1 був закладений до ломбарду ОСОБА_6 на паспорт громадянина ОСОБА_10 , який на даний час є не дійсним, відеозаписом з камер-спостереження, які встановлені в приміщенні ломбарду «Гроші Тут» де зафіксовано ОСОБА_6 , який закладає викрадений мобільний телефон, показання свідка ОСОБА_11 , дані протоколу огляду мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge»; показаннями свідка ОСОБА_12 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
З урахуванням наведеного, доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.
Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризику, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як слідує із матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, є особою, яка має три судимості за корисливі злочини, що не зняті і не погашені в установленому законом порядку, не має офіційного місця роботи, а в ТОВ «Юг-елеватор» працює зовсім нетривалий час (лише з 16 лютого 2018 року) та без оформлення трудових відносин.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може вчити новий злочин, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризику, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризику, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.
Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризику, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність сім`ї та малолітніх дітей у ОСОБА_6 , якими, на переконання апелянта, і те, що останній має стійкі соціальні зв`язки, соціально-адаптовану характеристику, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчим суддею прийнято рішення не визначати заставу, оскільки мало місце застосування насильства до потерпілої.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційної скарги.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2018 року щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: