Справа215/4376/16-к
1-кп/215/40/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілих, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника, адвоката ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працююючого електриком ПАТ «Електромашпромсервіс», раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2016 року в темний час доби, приблизно о 20 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 217130», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Сергія Колачевського з боку вулиці Чарівна в напрямку вул. Тімірязєва в Тернівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
В цей же час, попереду руху автомобіля, в районі кафе «Біля млина», будівля якого розташована по вул. Сергія Колачевського 168, вийшов пішохід ОСОБА_10 , який почав перетинати проїзну частину дороги по пішохідному переходу, який позначено відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою, з правої сторони в ліву відносно напрямку руху автомобілю «ВАЗ 217130», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_8 , здійснюючи рух в населеному пункті, перевищив швидкість руху 60 км/годину, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_10 , та маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожніми знаками «пішохідний перехід», які встановлені по обидва боки проїзної частини та над проїзною частиною, та рухом пішохода, не зменшив швидкості, та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3, 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно до яких:
?«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
?«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
?«12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».
?«12.9 Водієві забороняється:
..б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил…».
? «18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека..».
Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ 217130», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі електроопори № 9 допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину дороги по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2, дорожньою розміткою 1.14.1.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок: відкрита черепно-мозкова травма: садна в лівій скронево-тім`яній ділянці, в правій скроневій та виличній ділянках, області підборіддя з переходом на шию та надпліччя ліворуч; синець у лівій скроневій ділянці; забійна рана в області підборіддя; крововиливи в м`яких покривних тканинах голови, і лівій скронево-тім`яній ділянці та правій потиличній; численні уламкові переломи кісток склепіння та основи черепу з ушкодженням твердої мозкової оболонки; переломи кісток лицевого черепу; крововиливи під м`яку мозкову оболонку та у речовину головного мозку. Рвано-забійна рана шиї ліворуч. Закрита тупа травма тулубу та кінцівок: садна по правому надпліччю, в області грудної клітини, садна по лівому плечевому суглобу та лівому плечу, по лівому передпліччю, по правій кисті, по правому гомілково-ступневому суглобу, по правій гомілці; синець по внутрішній поверхні правої гомілки з крововиливом в м`які тканини; рвано-забійна рана по внутрішній поверхні правої гомілки; крововиливи в м`які тканини лівої половини спини; кров у лівій плевральній порожнині; розрив міжреберного проміжку 7-8 ребер ліворуч; розрив лівої легені; забій лівої легені; переломи остистих відростків 2-7 грудних хребців; розрив між хребтового сполучення на рівні 10-11 грудних хребців; рвано-забійна рана лівої гомілки; крововилив в м`яких тканинах лівої гомілки по передньовнутрішній поверхні; уламкові переломи велико- та малогомілкової кісток. Смерть ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з відкритою черепно-мозковою травмою, переломами кісток скелету, розривом та забоєм внутрішніх органів, яка ускладнилась шоком.
Після події, водій ОСОБА_8 залишив місце ДТП, до якого він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10. «а» «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого:
?2.10 «а» «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».
Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе визнав, в скоєному злочині розкаявся. Пояснив що дійсно 13.08.2016 р. в темний час доби керував автомобілем «ВАЗ», та при обгоні мікроавтобуса збив пішохода ОСОБА_10 на пішохідному переході по вул.23 Лютого в м.Кривому Розі. Згоден, що проявив неуважність та не зупинився перед пішохідним переходом на якому перебував пішохід. Після ДТП перелякався, та зник з місця пригоди, автомобіль залишив в району 8-ї міської лікарні, через знайомого дізнався, що збив людину на смерть, та з`явився з повинною до відділку поліції. Просить врахувати що він відшкодував потерпілим дружині та матері загиблого витрати на поховання потерпілого, частково відшкодував майнову та моральну шкоду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 його винуватість підтверджується протоколами огляду місця події, та трупу а.с.5-28 т.2, за яким встановлено що зіткнення відбулося на пішохідному переході в зоні дії дорожнього знаку 5.35.2. для водія ОСОБА_8 , місце зіткнення розташовано на відстані 11-12 метрів від правого краю проїзної частини; на значній площі від пішохідного переходу в напрямку руху автомобіля хаотично розкидані речі, наявні сліди волочіння, труп потерпілого ОСОБА_10 розташований на відстані 11 метрів за пішохідним переходом в напрямку руху автомобіля, слід гальмування авто починається перед та на самій розмітці пішохідного переходу.
Поясненнями свідків пішоходів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за якими знаходячись в районі перехрестя вони побачили пішохода, який вийшов на пішохідний перехід в світлому одязі, дійшов майже до середини проїзної частини і був збитий легковим автомобілем. Після удару автомобіль зупинився, після чого на великій швидкості звернув з вул.23- Лютого на вул.Карбишева.
Поясненнями свідка ОСОБА_16 яка підтвердила, що проїжджаючи перехресті на автомобілі «Ніссан» бачила чоловіка в світлому одязі, який стояв біля краю проїзної частини, маючи намір перейти дорогу по пішохідному переходу. Проїхавши декілька сотень метрів та повернувши праворуч почула звук удару, побачила лежачого на проїзній частині потерпілого і автомобіль «ВАЗ Пріора» чорного кольору, який звернув з вул. 23- Лютого на вул.Карбишева.
Протоколами огляду місця події а.с.31 т.2 за яким автомобіль «ВАЗ 217130», реєстраційний номер НОМЕР_1 був виявлений 14.08.2016 р. в районі електроопори №20/97 по вул.Карбишева з пошкодженнями переважно в передній, правій частині, розбитим лобовим склом, плямами бурого кольору на правих задніх дверях та кришці багажника.
Протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_11 згідно яких зіткнення відбулося на пішохідному переході в зоні дії дорожнього знаку 5.35.2. для водія ОСОБА_8 , місце зіткнення розташовано на відстані 11,7 метра від правого краю проїзної частини, саме такий шлях пройшов потерпілий до момента зіткнення за 8,0 сек. а.с.130141 т.2.
Дані отримані в ході слідчих експериментів а також дані отримані в ході огляду місця події були предметом дослідження судово-автотехнічної експертизи а.с.145-149 т.2. Висновком від 23.09.2016 р. було встановлено, що водій ОСОБА_8 рухався з перевищенням швидкості мінімальний покажчик якої з технічної точки зору становив 64,7-67,6 км.год., та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Тобто для безпеки учасників дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 12.9., 18.1 ПДД України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.
Висновком судово-медичної експертизи а.с.150-153 т.2 за висновком якої смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, з відкритою черепно-мозковою травмою, переломами кісток скелету, забою внутрішніх органів, залученими до справи речовими доказами, та іншими доказами.
Аналізуючи зібрані по справі докази, судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в вчиненні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Потерпілою ОСОБА_17 заявлено цивільний позов до ОСОБА_18 в своїх інтересах, та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_19 , 2004 р.народження а.с.17-21 т.3 про стягнення:
- 1100 грн. витрат на ремонт пошкодженого в результаті ДТП планшету;
- 1959,33 грн. щомісячно починаючи з 13.09.2016 р. на утримання сина ОСОБА_20 , 2004 р.народження в разі втрати годувальника до його повноліття, а в разі навчання до закінчення навчання, але не більш як до досягнення віку 23 рік.
-400000 грн. моральної шкоди як дружині, та 500000 грн. моральної шкоди завданій дитині, а також 2500 грн. витрат на правову допомогу.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_18 а.с.10-14 т.3 про стягнення 400000 грн. моральної шкоди загибеллю сина.
Обвинувачений ОСОБА_18 визнав в повному обсязі обидва заявлених позови.
Суд приймає визнання обвинуваченим цивільних позовів, які на думку суду відповідають вимогам закону. Обвинувачений позови визнав та їх обставини доказуванню не підлягають відповідно до ст.206, 263 ч.6 ЦПК України, за виключенням позовних вимог ОСОБА_21 про стягнення 1959,33 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_20 , 2004 р.народження в разі втрати годувальника вразі навчання до закінчення навчання, але не більш як до досягнення віку 23 років.
Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1166, 1167, 1195, 1201 ЦК України особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати потерпілого на придбання ліків, втрачений заробіток, додатковий догляд, необхідні витрати на поховання, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.
Судом встановлена незаконність дій обвинуваченого, потерпілим заподіяні моральні страждання смертю ОСОБА_10 який був чоловіком, батьком та сином потерпілих, що загальновідомо вимагало та вимагає від потерпілих додаткових зусиль для організації свого життя, та спричиняє глибокі моральні страждання.
Згідно ст.1200 ЦК України - у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання…Шкода відшкодовується:
1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);
Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
3. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Таким чином суд може задовольнити лише частину позову потерпілої ОСОБА_21 про стягнення 1959,33 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_20 , 2004 р.народження в разі втрати годувальника до досягнення дитиною віку 18 років, прийнявши визнання обвинуваченим цієї частини позову. Позовна вимога про стягнення вказаних сум в разі навчання до закінчення навчання, але не більш як до досягнення віку 23 років суперечить закону, оскільки такі виплати передбачені законодавцем в разі якщо особа досягла 18 років, але продовжує навчання. Оскільки син потерпілої ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітнім, та тільки з перебігом значного часу може стати студентом, суд не може постановити рішення наперед з передумовами настання певних обставин.
З урахуванням характера та ступеню тяжкості скоєного злочину, думки потерпілих які не вимагали найсуворішого покарання, особи обвинуваченого, обставин які пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин передбачених законом, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_18 покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, зі звільненням від основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст.128, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_22 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.2 п.2 КК України ОСОБА_18 від основного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_22 АДРЕСА_2 , на користь потерпілої ОСОБА_5 АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 340000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_22 АДРЕСА_2 , на користь потерпілої ОСОБА_4 АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 808925 грн. моральної шкоди, 2500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 811425 грн.
Стягувати з ОСОБА_22 АДРЕСА_2 , , працюючого електриком ПАТ «Електромашпромсервіс» на користь потерпілої ОСОБА_4 щомісячно по 1959 грн.33 коп. на утримання сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 13.02.2017 р. до досягнення дитиною віку 18 років.
В частині позову ОСОБА_4 про стягнення сум щомісячних платежів в разі навчання до закінчення навчання, але не більш як до досягнення віку 23 років відмовити.
Речові докази: пластикові картки банків передані на зберігання залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_23 .
Стягнути з ОСОБА_22 на користь держави витрати за залучення експерта в сумі 1540 грн. 70 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: