У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНВП в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001350 від 30.09.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001350 від 30.09.2017 року, а саме: мікроавтобуса марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 .

Подану скаргу заявник обґрунтовує тим, що 30.09.2017 року слідчим слідчого відділення Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНВП в Закарпатській обасті ОСОБА_3 було внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та відкрито виконавче провадження №0001350.

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області винесено ухвалу від 03.10.2017 року про накладення арешту на транспортний засіб - мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 .

13.11. 2017 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого із заявою про повернення йому на відповідальне зберігання вказаного транспортного засобу, однак 29.11. 2017 року отримав відповідь про відмову у задоволенні даного клопотання з тих підстав, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відмову у поверненні належному йому транспортного засобу ОСОБА_2 вважає неправомірною з тих підстав, що на даний час зроблені експертизи, мікроавтобус оглянуто та сфотографовано, натомість вказаний транспортний засіб з 29.09.2017 року знаходиться на штраф майданчику, де на нього впливають атмосферні явища, внаслідок чого такий зношується, що відповідно може завдати власнику значних матеріальних збитків пов`язаних з відновленням вказаного автомобіля.

На підставі викладеного скаржник просить суд повернути тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001350 від 30.09.2017 року, а саме: мікроавтобуса марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 .

В судове засідання представник скаржника не з`явився, хоч був своєчасно повідомлений про дату та час судового розгляду, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив задовольнити вимоги скарги в повному обсязі. Крім того уточнив вимоги скарги, зокрема просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2017 року на транспортний засіб - мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоч був своєчасно повідомлений про дату та час судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

30.09.2017 року слідчим слідчого відділення Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНВП в Закарпатській обасті ОСОБА_3 було внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та відкрито

виконавче провадження №0001350 по факту виявлення ознак підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та номера кузову автомобіля марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 .

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області винесено ухвалу від 03.10.2017 року про накладення арешту на транспортний засіб - мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 .

13.11. 2017 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого із заявою про повернення йому на відповідальне зберігання вказаного транспортного засобу.

29.11. 2017 року слідчий слідчого відділення Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНВП в Закарпатській області ОСОБА_3 у відповідь на зазначену заяву відмовив у її задоволенні з тих підстав, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, отже в органу досудового розслідування відсутні підстави для повернення транспортного засобу - мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання.

Вказана відмова слідчого слугувала підставою для оскарження ОСОБА_2 даного процесуального рішення слідчого в судовому порядку.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Положеннями ст. 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170 -174 цього Кодексу.

Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Скаржник вказує на те, що на даний час зроблені необхідні експертизи в рамках даного кримінального провадження, натомість вказаний транспортний засіб з 29.09.2017 року знаходиться на штраф майданчику, де на нього впливають атмосферні явища, внаслідок чого такий зношується, що відповідно може завдати власнику значних матеріальних збитків пов`язаних з відновленням вказаного автомобіля.

Натомість слідчий в судове засідання не з`явився та не надіслав на адресу суду жодних заперечень, обгрунтувань щодо доцільності подальшого перебування вказаного транспортного засобу на штрафмайданчику та позбвлення власника права вільного кристування нележним йому майном.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи зазначене слідчий суддя приходить до переконання, що слід скасувати накладений арешт на транспортний засіб, який належить ОСОБА_2 в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, повернути такий заявнику, однак з метою збереження вказаного речового доказу залишити арешт майна в частині заборони його відчуження.

Керуючись ст. ст.167, 169, 170,174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2017 року на транспортний засіб - мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 . в частині заборони користуватися вказаним транспортним засобом.
Повернути мікроавтобус марки « Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 власнику або його представнику, однак залишити накладений арешт в частині можливості відчуження вказаного транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1