Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

03 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
та обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0006707 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, раніше неодноразово судимого, останній раз 21 січня 2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, з урахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді двох років позбавлення волі.
Цим же вироком судом вирішено питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Так, ОСОБА_7 , 09.06.2016 приблизно о 12:15 годині, знаходячись поряд з будинком № 29 по вул. М. Кривоноса в м. Києві, помітивши на земельній ділянці поліетиленові згортки, взяв їх в руки та перевірив їх вміст. Перевіряючи вміст згортків, ОСОБА_7 помітив в них порошкоподібну речовину білого кольору, тобто наркотичний засіб метадон (фенадон), будучи раніше обізнаним та усвідомлюючи, що це наркотичний засіб метадон (фенадон), ОСОБА_7 вирішив залишити наркотичний засіб собі для власного вживання, взявши згортки з наркотичним засобом та помістивши до власної сумочки, яку мав при собі, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу метадон (фенадон), без мети збуту.

Після чого, того ж дня пішою ходою направився на вул. Олексіївську в м. Києві, де приблизно о 12.30 годині був виявлений працівниками поліції та у нього було виявлено та вилучено чотирнадцять поліетиленових згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору загальною масою 3,146 г, яка містить в собі метадон (фенадон), який є наркотичним засобом, обіг яких обмежено.

Маса метадону (фенадону) в речовинах становить 2,045 г., що становить великий розмір.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить пом`якшити йому призначене покарання та застосувати до нього покарання у вигляді умовного позбавлення волі з випробувальним терміном.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає про те, що має на утриманні хвору дружину, яка не може себе самостійно забезпечити у зв`язку зі станом здоров`я та якій потрібна коштовна операція.

Крім того, обвинувачений в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що він повністю визнав свою вину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення обвинуваченого, який підтримав свою скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великому розмірі, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в межах призначеного йому покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім цього, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, а обставиною, що його обтяжує рецидив злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вкотре вчинив умисний злочин, суд першої інстанції визнав не можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому не знайшов підстав для застосування до нього ст. 75 КК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_7 міри покарання судом першої інстанції були дотримані вимоги закону, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги, призначене йому за ч. 2 ст. 309 КК України мінімальне за своїм розміром покарання, визнає таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Посилання ОСОБА_7 у скарзі на те, що він повністю визнав свою вину, а також на те, що він має хвору дружину, не може свідчити про те, що призначене йому покарання є явно несправедливим внаслідок суворості.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду, відповідно до якого ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому цей вирок повинен бути залишеним без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

у х в а л и л а:

Апеляйійну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/832/2018

Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1