Справа № 645/3832/14-к
Провадження № 1-кп/645/13/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2018 року м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Кіровоградського району, с. Аджамка, громадянина України, із середньою освітою, раніше судимого: 09.03.1997 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, 25.05.2009 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2013 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 8 листопада 2018 року за ст. 186 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченогост. 190 ч.2 КК України,
ОСОБА_5 ,13.03.2014 року, приблизно о 09 год. 00 хв., знаходячись на перехресті вул. Немишлянський та проспекту Тракторобудівників у м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 до якої вирішив підійти та попросити мобільний телефон, для здійснення дзвінка, для подальшого його заволодіння. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, із корисливих спонукань, ОСОБА_5 , під вимишленим приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung GT В 5722». Після чого, остання, нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_5 , передала йому, належний їй мобільний телефон «Samsung GT В 5722», витягнувши свою сим-картку. ОСОБА_5 в свою чергу, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру став імітувати телефонні дзвінки, по телефону потерпілої, та направився в напрямку магазину, нібито для зустрічі, з викраденимтелефоном ТМ «Samsung GT В 5722», вартістю 456 грн., та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши його в свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 456 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винними у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини вчиненого ними кримінального правопорушення., зазначивши, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини, кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Українисуд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2013 року на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.
Згідно ч. 3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Постановою Пленуму Верховного суду Українивід 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінальногопокарання» у п. 25 визначено, що за сукупністювироківпокаранняпризначається, коли засуджена особа до повноговідбування основного чидодатковогопокарання вчинила новийзлочин, а також коли новийзлочин вчинено післяпроголошеннявироку, але до набрання ним законноїсили.
Призначаючипокарання за кількомавироками, суд повинен визначити вид і розмір основного та додатковогопокарань за зновувчиненийзлочин, а потімповністюабочастковоприєднатиневідбутучастинупокарання за попереднімвирокомізпосиланням на ст. 71 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі, що відповідає санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання за вирокомОрджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2013 року, то остаточне покарання йому слід призначити з врахуванням вимог ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання невідбутої частини покарання за попереднім вирокоміз застосування ст. 72 КК України.
Окрім того, післяпостановления вирокуОрджонікідзевського районного суду м.Харкова від 8 листопада 2016 року, встановлено, щообвинуваченийвиненщев скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого до постановления даного вироку, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, застосувати до ОСОБА_5 також положення ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає необхідним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати обвинуваченомуОСОБА_5 ,строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17.09.2016 року до 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення,.
Питання про речові докази суд вирішує згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогост.190 ч.2 КК Українита призначити покарання у виді двох років позбавлення волі,
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вирокомОрджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2013 рокута призначити покарання ОСОБА_5 , із застосуванням ч.1 ст. 72 КК Україниу виді двох років і шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхомпоглинання менш суворого покарання більш суворим призначеноговироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 ч.2 КК України від 8 листопада 2016 року, призначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
В строк відбуттяпокараннязарахуватиОСОБА_5 строк попередньогоув`язнення з розрахунку один день попередньогоув`язнення за два дні позбавлення волі з 17.09.2016 року до 20.06.2017 року(редакції Закону Українивід 26.11.2015 року № 838-VIII), та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили (в редакції Закону Українивід 18.05.2017 року № 2046-VІІІ) - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 17 вересня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Речовий доказ мобільний телефоном ТМ «Samsung GT В 5722», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, вважати їй повернутим.
Речовий доказ аркуш паперу формату А4, на якому зображений мобільний телефоном ТМ «Samsung GT В 5722» та імеі код, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там зберігати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: