Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні 27 листопада 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Скадовськ, Херсонської області, що мешкає у АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,

на підставі ч. 4 ст.309 КК звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК, а кримінальне провадження закрито.
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що він 14 жовтня 2016 року о 20.00 год. в м. Гола Пристань, Херсонської області по вул. Першого Травня, 255, у невстановленої особи придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вагою 0,502 г, без мети збуту. В подальшому ОСОБА_4 здійснив перевезення вказаного наркотичного засобу, який зберігав при собі для власного вживання до виявлення працівниками поліції під час особистого огляду 14 жовтня 2016 року.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що безпідставно застосовано положення ч. 4 ст. 309 КК, оскільки ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності звернувся до лікарні вже після направлення обвинувального акту до суду. Також прокурор вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки апеляційний суд не перевірив належним чином доводів, викладених в апеляції прокурора.
Висновки суду про доведеність винуватісті ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, у касаційній скарзі прокурора не оспорюються, як і кваліфікація його дій за вказаним правопорушенням.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності, за дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК.
Також, згідно з розясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітяня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (із змінами, внесеними постановою № 16 від 18 грудня 2009 року), за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен зясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи звернулася до лікувального закладу добровільно, а не вимушено і ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Як убачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ч. 4 ст. 309 КК.
На підтвердження доводів ОСОБА_5 , суд дослідив наявну в матеріалах провадження довідку Херсонської обласної психіатричної лікарні від 03 липня 2017 року № 4153 про те, що він з 30 березня 2017 року по 04 квітня 2017 року пройшов курс добровільного лікування з приводу психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання опіатів, синдром залежності.
Довідка надана обвинуваченим до закінчення судового слідства, під час якого прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з зазначених вище підстав.
Враховуючи викладене та за відсутності даних, які б свідчили про бажання обвинуваченого ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ч. 4 ст. 309 КК
З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд та постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, із зазначенням мотивів прийнятого рішення.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 звернувся до лікувального закладу вимушено, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин є необґрунтованими, оскільки в суді апеляційної інстанції прокурором не надано жодних підтверджень на спростування наданої винним довідки з лікувального закладу та не доведено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 намагався у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК, є законною та вмотивованою.
Враховуючи викладене, підстав вважати звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КПК необґрунтованим, колегія суддів не вбачає, а тому у задоволенні касаційної скарги прокурора слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3