Справа №621/2824/17
Пр. №1-кс/621/366/17
Ухвала
Іменем України
08 грудня 2017 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 31.05.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) вироком Первомайського міського суду Луганської області від 18.02.2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 304, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців;

3) вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.09.2009 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

4) вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.11.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

5) вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 2 дні, який для відбуття покарання 17.07.2017 року прибув до Хролівського виправного центру №140, -

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 390 КК України,

у с т а н о в и в :
08.12.2017 року слідчий СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001239 від 04 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року за ч.2 ст.389 КК України, засуджений до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 2 дні. На підставі подання начальника Немишлянського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 Фрунзенським районним судом м. Харкова була винесена ухвала від 27.02.2017 року щодо затримання та направлення засудженого до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На виконання зазначеної ухвали 10.07.2017 року ОСОБА_4 був затриманий і направлений до Харківської установи виконання покарань, та 17.07.2017 року направлений до Хролівського виправного центру (№140) для відбуття покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 2 дні.

31.07.2017 року між державно установою «Хролівський виправний центр (№140)» в особі начальника ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_4 було укладено строковий трудовий договір №147 (в порядку ст. 60 КВК України), який діє протягом періоду відбуття покарання. 03.01.2017 року між державно установою «Хролівський виправний центр (№140)» в особі начальника ОСОБА_7 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 було укладено договір №Г-1 на залучення засуджених до оплачуваної праці.

03.12.2017 року ОСОБА_4 , на виконання вищезазначених договорів, перебував на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_8 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же день близько 19.00 години, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, порушуючи п. 3 розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 29.12.2014р. за № 2186/5, маючи на меті самовільне залишення місця обмеження волі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність своєї поведінки, самовільно покинув територію ФОП « ОСОБА_8 », чим самовільно залишивши місце обмеження волі.
08.12.2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово засуджений за умисні злочини, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисний злочин проти правосуддя, а саме самовільне залишення місця відбування покарання з Хролівського виправного центру № 140, в період відбування самого покарання на даний час є підстави вважати що підозрюваний, під час досудового розслідування може вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом самовільного залишення місця обмеження волі, розуміючи, що відповідальність за вчинення ним злочинів має бути у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у вигляді обмеження волі в Хролівському виправному центрі № 140, обрання більш м`якого запобіжного заходу є не доцільним.
Враховуючи викладене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 - тримання під вартою.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР №0001239 від 04.12.2017 року; повідомлення про підозру від 08.12.2017 року; письмових доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину; документів, що містять відомості про особу підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 390 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам. Зокрема, стверджувалося про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду не заперечував обґрунтованості підозри у вчиненні ним вказаного злочину, проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував та погодився з думкою прокурора.

За відсутності клопотань від учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України фіксація судового розгляду технічними засобами не проводилась.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно п. 1"с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, у разі визнання винуватим за ч. 1 ст. 390 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, учинив нові злочини в період відбування покарання, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком суду в Хролівському виправному центрі (№140); підозрюється у вчиненні корисливого злочину.

Сукупність зазначених обставин та обґрунтована підозра у вчиненні злочину, який був скоєний в період відбування покарання у виді обмеження волі, вказують на наявність ризиків вчинення ним нових злочинів, а також переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених у статті 177 КПК України.

Сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та підтвердженим під час його судового розгляду.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України належить визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240 грн., який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою в Харківській УВП №27.

Взяти під варту ОСОБА_4 із зали суду та встановити строк дії ухвали про його тримання під вартою 60 днів з 08 грудня 2017 року по 05 лютого 2018 року включно.

Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп.

У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із м. Змієва Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду.
У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити співробітникам Державної установи "Хролівський виправний центр №140".

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: