Провадження №1-в/193/43/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
11 квітня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії СВК (№45) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , 1980 року народження, про звільнення від покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И В :

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява від засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від покарання за хворобою.

Прокурор проти заяви засудженого заперечував, вважав її необгрунтованою.

Представник колонії заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свою заяву, просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку представника колонії, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За вироком Любашевським районним судом Одеської області від 27 лютого 2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України та призначено покарання 05 років 04 місяці позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 28 лютого 2015 року, кінець 07.11.2018 року.

Софіївським районним судом Дніпропетровської області, від 06.02.2018 року був зроблений запит, стосовно стану здоров`я засудженого ОСОБА_5 .

Від 27.02.2018 року №45/19-790 Начальник державної установи "Софіївська виправна колонія(№45) ОСОБА_6 надав відповідь в якій вказав, що висновок щодо стану здоров`я засудженого надати неможливо, у звязку з тим, що ОСОБА_5 надав заяву, у якій відмовляється від лікування та обстеження у міжобласній лікарні при Дніпропетровській УВП№4.

Згідно «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 №1348/572», п.14 Переліку захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання додатку 12 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, засуджений ОСОБА_5 може бути звільнений від подальшого відбування покарання.

Міністерство Юстиції України разом з Міністерством охорони здоровя України спільним наказом № 1348/5/572 від 15.08.2014 року затвердили перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. До переліку захворювань входять такі хвороби: туберкульоз, ВІЛ/СНІД, лепра, новоутворення (пухлини), хвороби ендокринної системи (наприклад, діабет у своїх «крайніх» формах), психічні розлади, хвороби нервової системи та органів чуття, хвороби органів кровообігу, хвороби органів дихання, хвороби органів травлення, хвороби нирок з хронічною нирковою недостатністю в термінальній стадії, хвороби кістково-мязової системи та сполучної тканини, хвороби обміну, анатомічні дефекти внаслідок захворювання чи травми в період останнього строку відбування покарання (висока ампутація верхніх або нижніх кінцівок, ін.), променева хвороба.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків …

Обстеження ж хворих засуджених, діагностика та рекомендації щодо стану здоровя засудженого і можливості його звільнення від відбування покарання здійснюють лікарсько-консультативні комісії (ЛКК), які утворюються при лікарнях для засуджених. ЛКК у своїй діяльності керуються спільним Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоровя України № 1348/5/572 від 15.08.2014, яким затверджене Положення про лікарсько-консультативну комісію. Цим наказом безпосередньо покладається на ЛКК функція виявлення осіб, які за станом здоровя підлягають звільненню від відбування покарання. Іншим завданням ЛКК є підготовка необхідної документації для МСЕК для визначення груп інвалідності.

З урахуванням висновків ЛКК начальник установи (органу) виконання покарань готує та надсилає до суду подання про звільнення від відбування покарання. Разом з поданням до суду надсилаються: висновок ЛКК, історія його хвороби й особова справа засудженого, завірена копія вироку щодо засудженого, розпорядження про виконання вироку, довідка про строк відбутого покарання, характеристика засудженого, відомості про минулу судимість, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та інші відомості, необхідні для прийняття відповідного рішення. У поданні також вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу ст.84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обовязкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Таким чином, враховуючи той факт, що захворювання, на яке посилається ОСОБА_5 в обгрунтування поданого клопотання, хоч і підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання, але, враховуючи те, що в наданій засудженим заяві з додатками відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, Засуджений ОСОБА_5 відмовився від обстеження у міжобласній лікарні при Дніпропетровській УВП№4, іншим шляхом неможливо встановити вид та характер захворювання, на яку посилається засуджений в обгрунтування поданого клопотання про звільнення від покарання через хворобу, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання за хворобою.

На підставі викладеного,керуючись ст.84 КК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженного ОСОБА_5 , 1980 року народження, про звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 13 квітня 2018 року о 16 годин 30 хвилин

Суддя ОСОБА_1