Провадження № 1-кс/344/3093/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003348 від 13.08.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 13 серпня 2017 року, близько 06 год. 17 хв., ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_6 , перебуваючи біля вхідних дверей магазину «Арес», що розташований по вул. Коновальця, 138 в м. Івано-Франківську, з метою вчинення хуліганських дій, утвердження своєї зверхності над оточуючими громадянами, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, знаходячись в публічному місці, почали наносити удари кулаками рук та ногами різні ділянки тіла ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В ході вчинення протиправних дій, ОСОБА_6 дістав із кишені куртки пістолет із маркуванням «Ekol Botan cal. 9mm P.A.K.» та виконав один постріл в сторону ОСОБА_11 . Продовжуючи вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 забігли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де продовжували наносити удари кулаками рук в різні ділянки тіла ОСОБА_11 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на дві години було зірвано роботу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 доставлено в Івано-Франківську МКЛ № 1. Після вчинення протиправних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_12 покинули місце події.

17.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що на даний момент ОСОБА_6 переховується від органів досудового рослідування та місце його знаходження не відоме.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 відомо їх анкетні дані та місце проживання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та він може розголошувати інформацію про хід досудового розслідування, з метою перешкоджанню встановлення істини у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, вважає наведені прокурором ризики недоведеними. Просив у задоволенні клопотання відмовити, врахувати те, що підозрюваниому не було відомо про складення повідомлення про підозру та він не переховувався від органів досудового розслідування, на його утриманні знаходиться малолітня дитина та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистго зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим в клопотанні зазначено, що 17.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Однак, в судовому засіданні було встановлено,що вручення повідомлення про підозру підозрюваному в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у спосіб передбачений для вручення повідомлень слідчим не здійснювалось.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який являється братом підозрюваного, повідомив, що 17.08.2017 року до нього на роботу прийшли працівники поліції та вручили повідомлення про підозру для передачі брату ОСОБА_6 та попросили, щоб він повідомив брата про необхідність з"явитися у відділ поліції. Однак, він з братом разом не проживає, рідко бачаться та він не повідомляв брата про отримання ним повідомлення про підозру.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.09.2017р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, відповідальність за який відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який являється батьком підозрюваного вказав на те, що проживає за однією адресою разом з ОСОБА_6 та його малолітнім сином. Також свідок зазначив, що в період серпня 2017 року вони постійно перебували вдома, однак повідомлень про необхідність явки підозрюваного до органів поліції та повідомлення про підозру за адресою їхнього проживання не надходило.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає разом з батьком пенсіонером, працює в приватному порядку та раніше судимий в силу ст.89 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтвержено в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 до слічого для проведення будь-яких процесуальних дій не викликався.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено наявність ризику, передбаченого п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, вважаю, що єдиною доведеною підставою для застосування такого запобіжного заходу, зазначеного та підтвердженого стороною обвинувачення є тяжкість вчинення злочину. Однак, слід враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ)

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданому ризику, а також враховуючи те, що в підозрюваного на утриманні перебуває малолітня дитина, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Івано-Франківська, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

6) носити електронний засіб контролю.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 16 жовтня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити Івано-Франківському ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1