справа №176/224/18
провадження №1-в/176/50/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді штрафу, яке надійшло від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Просяне Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, засудженого: 26.01.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративногосподарських функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності строком на три роки, з конфіскацією всього належного йому майна, який відбуває покарання в Державній установі "Жовтвоводська виправна колонія (№26)",
за участю учасників кримінального провадження: прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_3 заявляє клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді штрафу з посиланням на положення ст. 82 КК України. В обгрунтування зазначає, що вже відбув необхідну частину покарання, є пенсіонером та при визначенні розміру штрафу як більш м"якого при заміні невідбутой частини покарання просив врахувати його матеріальне становище.
До початку розгляду справи від засудженого ОСОБА_3 надійшла письмова заява, згідно якої клопотання підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутність.
Обговоривши зазначене клопотання, заслухавши представника органу виконання покарання, який не заперечував на задоволенні клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, оскільки хоча засуджений відбув необхідну обумовлену частину призначеного покарання,заміна невідбутої частини покарання більш м`яким передбачає залучення особи до виробництва та заміна на штраф є неможливою, то суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є засуджений 26.01.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративногосподарських функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності строком на три роки, з конфіскацією всього належного йому майна. Цим вироком на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 22.11.2009 року по 12.11.2012 року. Початок строку відбування покарання 22.03.2017 року, кінець строку відбування покарання є 12.04.2019 року. Відповідно до ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі можливе після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку призначеного покарання, тобто після 12.08.2016 року.
Відповідно до положень ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м*яким покаранням, в межах строків встановлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання, та не може перевищувати не відбутого строку покарання призначеного вироком.
Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є засудження та відбування особою покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, коли засуджений фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання, став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України), та замна невідбутої частини покарання більш м`яким передбачає такий вид покарання, який носить строковий характер (ч. ст. 81 КК України).
Як підтверджується матеріалами особової справи на засудженого ОСОБА_3 , то на момент розгляду даного клопотання останньому виповнилось 63 роки, що свідчить про досягнення ним пенсійного віку за Законом України «Про пенсійне забезпечення», який визначений для чоловіків згідно зі ст. 12 цього Закону у віці 60 років. Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років, а також до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

В той час суд зазначає, що штраф, яким засуджений ОСОБА_3 просить замінити невідбуту частину його покарання, згідно диференціації видів покарання є найбільш м`яким видом покарання відносно покарання, яке відбуває, у вигляді позбавлення волі, та носить одноразовий характер.

Таким чином, основне покарання у виді штрафу не може бути застосоване судом при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 та ч. 4 ст. 83 КК, бо в зазначених випадках заміна запроваджується лише такими видами покарань, які мають строковий характер.
За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення даного клопотання.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді штрафу- відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :