Провадження № 11-кп/792/139/18
Справа № 672/882/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Городоцького районного суду від 22 листопада 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщівка Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює налагоджувальником устаткування ТОВ «Нейл», одруженого, має двох неповнолітніх дітей, не має судимостей,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортним засобом.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання.
Речовий доказ: - автомобіль «FIAT», моделі «DOBLO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що передано на зберігання до Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили ухвалено повернути власнику ОСОБА_10 .
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в сумі 1 340,54 грн. за проведення автотехнічної експертизи.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_7 9 360,03 грн. матеріальної шкоди та 468 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 75 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 20 000 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.
У решті позовних вимог відмовлено.
За вироком місцевого суду, близько 10-ї години 14 січня 2017 року ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «FIAT», моделі «DOBLO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Р-50» сполученням м. Городок смт Ярмолинці в напрямку смт Ярмолинці Хмельницької області.

Поблизу з`їзду з головної дороги в напрямку с. Жищинці Городоцького району Хмельницької області ОСОБА_9 у порушення вимог пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, а саме: стан дорожнього покриття, яке було покрито снігом та кригою, та не обрав безпечну швидкість руху. В результаті цього ОСОБА_9 втратив постійний контроль над рухом автомобіля та не зміг безпечно ним керувати. Не впоравшись із керуванням, ОСОБА_9 у порушення вимог пункту 12.1 ПДР допустив здійснення розвороту керованого ним автомобіля в напрямку м. Городок Хмельницької області, з подальшим викиданням в кювет, де допустив зіткнення правою частиною автомобіля із деревом.

Під час цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пасажири автомобіля під керуванням ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння, а ОСОБА_11 легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив скасувати вирок Городоцького районного суду від 2 листопада 2017 року, постановити новий вирок, яким виправдати його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України; стягнути на користь ОСОБА_7 з публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» 9 360,03 грн. матеріальної та 468 грн. моральної шкоди; стягнути на користь ОСОБА_7 з нього 10 000грн. моральної шкоди, вирішити при цьому долю речових доказів та в решті позовних вимог відмовити.
Уважав, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням кримінального процесуального законодавства.
Указував, що втрата ним керування транспортним засобом, що призвело до подальшої ДТП, стала наслідком тієї дорожньої обстановки, яка утворилась на тій ділянці дороги. Зокрема, невстановлений слідством і судом зустрічний транспортний засіб під час руху на заокругленій ділянці дороги виїхав на зустрічну (його) смугу руху, що змусило його дещо прийняти вправо для уникнення зіткнення з ним. Такий маневр, на його думку, був необхідний для попередження настання більш тяжких наслідків, до яких могло призвести зіткнення з цим автомобілем.
Про здійснення ним цього маневру перед роз`їздом із зустрічним транспортним засобом у судовому засіданні пояснив і свідок ОСОБА_12 .
Таким чином, в його суб`єктивному сприйнятті такої дорожньої обстановки уникнення зіткнення із зустрічним транспортним засобом було викликано станом крайньої необхідності, що відповідно до ст.39 КК України виключає кримінальну відповідальність.
Зазначені обставини судом залишені поза увагою, а тому судом не застосовано закон про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а визнавши його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, місцевий суд застосував закон, який не підлягає застосуванню.
Зазначав, що під час вирішення цивільного позову судом порушено вимоги кримінального процесуального законодавства та цивільного закону, також звертав увагу на незаконність рішення суду про стягнення з нього в повному обсязі витрат на правову допомогу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора та потерпілої ОСОБА_7 проти її задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому), за обставин викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Так, у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Пояснив, що 14 січня 2017 року близько 10-ї години повертався додому у м. Хмельницький, на виїзді з м. Городка взяв попутчиків одного чоловіка, котрий сів на переднє сидіння автомобіля, та двох жінок, котрі сіли на заднє сидіння. Йшов сніг, але дорога була прогорнута. Перед поворотом на с. Жищинці побачив зустрічний автомобіль, зменшив швидкість руху та з метою безпечного роз`їзду правими колесами виїхав на засніжену частину дороги, після чого автомобіль почало заносити і він став некерованим. Уважав, що ДТП сталася внаслідок незадовільних погодних умов.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується наступними доказами, а саме:
показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що 14 січня 2017 року після 09-ї години на виїзді з м. Городка вона зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_9 з метою доїхати до м. Хмельницького, на що останній погодився. Вона разом з потерпілою ОСОБА_11 сиділи на задньому сидінні автомобіля, розмовляли, за дорожньою обстановкою не спостерігали. Потім вона відчула, що автомобіль почало заносити і виник удар, від чого вона втратила свідомість і більше нічого не пам`ятає;
показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_12 про те, що 14 січня 2017 року близько 09-ї години 30 хвилин на виїзді з м. Городка зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_9 з метою доїхати до м. Хмельницького, зайняв переднє пасажирське сидіння автомобіля «FIAT», моделі «DOBLO». Повідомив, що дорожнє покриття було вкрите ожеледицею, однак засніжене не було. Поблизу з`їзду із головної дороги в напрямку с. Жищинці Городоцького району водій ОСОБА_9 правими колесами з`їхав з дороги для роз`їзду із зустрічним транспортним засобом, при цьому пригальмував. У зв`язку з цим його автомобіль розвернуло на 360 градусів. Свідок зазначив, що зустрічний автомобіль рухався по своїй смузі руху, не заважав руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_9 і, на його думку, котрий вказав, що має достатній стаж керування транспортними засобами, був цілком можливий роз`їзд транспортних засобів на дорозі;
протоколу огляду місця події, схеми до нього та фототаблицями від 14 січня 2017 року, з яких видно, що було оглянуто ділянку дороги Р-50 сполученням Ярмолинці ГородокСатанів на 15 км, де виявлено та вилучено уламки скла автомобіля;
протоколом огляду місця події з ілюстративними таблицями до нього від 14 січня 2017 року, з яких випливає, що зі згоди власника господарства, розташованого по АДРЕСА_2 ОСОБА_13 було проведено огляд цього господарства та виявлено і вилучено автомобіль FIAT моделі DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього;
протоколом огляду предметів з фототаблицями від 24 травня 2017 року, з якого слідує, що під час огляду автомобіля FIAT моделі DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору виявлено пошкодження: деформація даху, в задній правій та боковій частині, деформація правої бокової зверху, відсутнє скло заднього правого вікна та скло правої бокової дверки, деформація задньої частини кузова;
висновком експерта №64 від 17 березня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому пірамідки лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, субарахноїдального крововиливу, двобічної гематоотоліквореї, краєвих надривів барабанної перетинки, кондуктивного двобічного порушення слуху, забою м`яких тканин голови, після травматичного, периферичного парезу лицьової мускулатури справа. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів в ділянку голови або при ударі головою об тупі тверді предмети, якими могли бути конструктивні частини салону автомобіля, що могло мати місце при ДТП в салоні автомобіля, де ОСОБА_7 могла знаходитися як пасажир, а саме при зіткненні автомобіля з фіксованою перешкодою, по строку свого виникнення можуть відповідати 14 січня 2017 року, що цілком могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння;
висновком експерта №63 від 15 березня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, забою шийного відділу хребта, які виникли від дії тупих твердих предметів в ділянку голови або при різкому згинанні голови в шийному відділі хребта, та ударі головою об тупі тверді предмети, якими могли бути конструктивні частини салону автомобіля, що могло мати місце при ДТП у салоні автомобіля, де ОСОБА_11 могла знаходитися як пасажир, а саме при зіткненні автомобіля з фіксованою перешкодою, по строку свого виникнення можуть відповідати 14 січня 2017 року, що цілком могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я;
висновком експерта №70 А від 06 квітня 2017 року, згідно якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля FIAT DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.1 ПДР; при заданих слідством обставинах пригоди, в умовах відсутності причин втрати керованості автомобіля FIAT DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 , незалежно від дій водія ОСОБА_9 , останній, виконуючи вимоги п. 12.1 ПДР , мав можливість запобігти втраті керованості над транспортним засобом з послідуючим виїздом за межі проїзної частини та контактування із деревом;
висновком експерта №71 А від 24 травня 2017 року, відповідно до якого на момент огляду та дослідження гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля FIAT DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та могли виконувати функції, що передбачені їх конструкцією, ознак, які б свідчили про несправність гальмової системи, рульового керування та ходової частини автомобіля FIAT DOBLO, р.н.з. НОМЕР_1 , не встановлено;
даними висновку експерта №110 від 27 травня 2017 року, згідно якого у випадку, якщо у ОСОБА_7 мали місце будь-які травми у попередньому періоді до моменту ДТП, що мала місце 14 січня 2017 року, то вони жодним чином не могли вплинути на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 при ДТП, що мала місце 14 січня 2017 року. ОСОБА_7 не могла обходитися без лікування, тобто без надання медичної допомоги, не могла вести звичайний спосіб життя, знаходитися в стані здорової людини, бо знаходилася в середньому стані тяжкості та потребувала невідкладної спеціалізованої медичної допомоги. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 були небезпечними для життя в момент їх заподіяння та в разі ненадання невідкладної, необхідної, кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги, могли закінчитися смертю;
даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 10 червня 2017 року, який проведено з метою перевірки і уточнення відомостей свідка ОСОБА_12 щодо обставин ДТП, що мала місце 14 січня 2017 року. Під час нього цей свідок показав місце ДТП та повідомив про обставини даної ДТП. Установлені під час слідчого експерименту відомості підтвердив свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні.
Таким чином, колегія суддів уважає, що зібрані у провадженні та досліджені під час розгляду судом докази у їх сукупності підтверджують порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , а також легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_14 .
Відтак, позбавлені підстав доводи його апеляційної скарги про те, що уникнення зіткнення із зустрічним транспортним засобом було викликано станом крайньої необхідності, що відповідно до ст.39 КК України виключає кримінальну відповідальність.
Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано визнав активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_14 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Ураховано, що обвинувачений ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше порушень вимог ПДР не допускав, з цього приводу до адміністративної відповідальності не притягувався, під час керування транспортним засобом алкогольних напоїв не вживав. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 шкоду заподіяну потерпілій ОСОБА_14 відшкодував у повному обсязі, намагався відшкодувати шкоду потерпілій ОСОБА_7 , що підтверджується фіскальним чеком, долученим до матеріалів справи, однак остання від прийняття коштів відмовилася.
Урахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортним засобом.
Таке покарання, на думку колегії суддів, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений подав заяву про застосування до нього амністії, то суд першої інстанції дійшов переконливого висновку про можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та подальшого звільнення його від відбування покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність призначення ОСОБА_9 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на визначений судом строк, оскільки останній раніше порушень вимог ПДР не допускав, до адміністративної відповідальності не притягувався.
Доводи обвинуваченого та його захисника про безпідставне завищення суми морального відшкодування та розміру витрат на правову допомогу є необґрунтованими.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В силу положень ч.ч.1, 2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від наявності вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
При визначенні розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_9 , суд урахував ступінь тяжкості заподіяного потерпілій тілесного ушкодження, котре за своїм характером відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння; глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_7 , котра перенесла фізичний біль і до цього часу відчуває наслідки спричинених тілесних ушкоджень, вимушена була змінювати звичайний спосіб життя та докладати додаткових зусиль для його організації, враховуючи вимоги розумності та справедливості.
Цивільний позов ОСОБА_7 обґрунтовано підлягав задоволенню частково з наступних підстав.
Так, п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.24.2 вказаного Закону мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
Ст.26-1 вказаного Закону передбачено, що Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до полісу №АК/0338324 від 18 серпня 2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 застрахована в ПАТ НАСК «Оранта».
Потерпіла ОСОБА_7 понесла витрати на лікування в сумі 5 863,53 грн., що підтверджується копією виписки з історії її хвороби, наданою Хмельницькою обласною лікарнею, та відповідними фіскальними чеками. Крім того, є обґрунтованими посилання цивільного позивача на необхідність витрат в сумі 242,14 грн., пов`язаних з проїздом до м. Дніпро, оскільки ОСОБА_7 була направлена Хмельницьким обласним центром МСЕ для проведення медико-експертного обстеження в Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України, розташований у м. Дніпро.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду, що з ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягають стягненню : 3 200 грн. відповідно до вимог ст.24.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 5 863,53 грн., понесених потерпілою витрат на лікування та 296,5 грн. витрат на проїзд для проведення обстеження, всього 9 360,03 грн.
Крім того, згідно вимог п.п.41.1, 41.2 цього Закону з ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_7 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 468 грн. (9 360,03 грн.?5%).
Позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_7 3 8400 грн. унаслідок встановлення групи інвалідності задоволенню не підлягають, бо суд не визнав довідку належним доказом на підтвердження встановлення ОСОБА_7 ІІІ-ї групи інвалідності. Ця довідка не відповідає вимогам Наказу МОЗ України №577 від 30 липня 2012 року, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/0. Крім того, з цієї довідки не вбачається дати її видачі, яку саме групу інвалідності встановлено ОСОБА_7 та на який строк, що є необхідними реквізитами при заповненні довідок про встановлення групи інвалідності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Колегія суддів апеляційного суду визнає, що з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 обґрунтовано стягнуті понесені нею витрати на правову допомогу, вартість яких підтверджується договором №05 від 16 лютого 2017 року, укладеним між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_15 , а також квитанціями про оплату цих витрат від 16 лютого 2017 року та 04 липня 2017 року.
З огляду на зазначене, вирок місцевого суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.
Керуючись, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Городоцького районного суду від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .