Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/3732/17

Справа № 711/10868/17

21 грудня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на відібрання біологічних зразків для проведення експертизи в рамках кримінального провадження №0000266 від 03.12.2012р.,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання надійшло до суду 04.12.2017р.. В клопотанні слідчий просить надати дозвіл на відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_5 , 1975р.н., для проведення додаткової молекулярно-генетичної експертизи в рамках кримінального провадження №0000266.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких в листопаді 2010 року ОСОБА_6 після пологів лікарі Черкаської ЦРЛ віддали мертву дитину та повідомили, що її дитина була мертвою ще до початку пологів. Натомість ОСОБА_6 стверджує, що вона в дійсності народила живу дитину, яку віддали на виховання ОСОБА_5 ..

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №20-486 від 20.06.2011 ОСОБА_7 (чоловік ОСОБА_6 ) може бути біологічним батьком трупу новонародженої дитини, стегнова кістка якої була представлена на дослідження. Імовірність даної події складає 99,9970666%. Імовірність того, що ОСОБА_6 може бути біологічною матір`ю трупу новонародженої дитини, стегнова кістка якої була представлена на дослідження, складає 99,9997092%.

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20-1046 від 30.12.11 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути біологічними батьками особи, кістку якої було надано на дослідження. Ймовірність даної події складає 99,99%.

Однак, потерпіла ОСОБА_6 критично відноситься до висновків вказаних експертиз та наполягає на проведенні молекулярно-генетичної експертизи з порівнянням її біологічних зразків та зразків ОСОБА_8 , 2010р.н., а також порівняння зразків ОСОБА_5 , 1975р.н., з біологічним зразком мертвонародженої дитини.

З метою проведення вказаних експертиз ОСОБА_5 пред`явлено постанову прокурора про відібрання зразків крові у неї та її дитини ОСОБА_8 , але остання відмовилась від надання вказаних зразків, оскільки особисто у неї немає сумнівів щодо материнства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 була викликана в судове засідання судовим викликом, але в судове засідання не з`явилась, що у відповідності до ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Вирішуючи необхідність відібрання у ОСОБА_5 біологічних зразків в примусовому порядку в контексті потреб досудового розслідування варто звернути увагу, що такий захід є істотним втручанням в приватне життя людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Статтею 8 Конвенції передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Зазначені права людини є одними з основоположних і їх обмеження допускається у виключних випадках. Обмеження таких прав допускається тоді, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається за умови того, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З пояснень прокурора встановлено, що в матеріалах кримінального провадження наявно два експертні висновки, які підтверджують наявність біологічного зв`язку між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з одного боку та трупом дитини з іншого. Будь-яких об`єктивних обставин, які б свідчили про недостовірність таких доказів, слідчому судді не надано. Доводи прокурора щодо наявності у ОСОБА_6 експертного висновку про відсутність у неї біологічного зв`язку з померлою дитиною не є в даному випадку достатньою підставою для втручання у права ОСОБА_5 , оскільки слідчому судді не надано доказів дотримання процедури подання зразків для його проведення.

Варто звернути увагу, що обставини існування/відсутності біологічного зв`язку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з трупом дитини можливо підтвердити шляхом проведення іншої судово-медичної експертизи за участі таких осіб, яке доручити іншому експерту, якого можливо погодити з такими особами, щоб усунути їх сумніви в результатах такої експертизи.

Суб`єктивне припущення потерпілої ОСОБА_6 про можливу причетність ОСОБА_5 до події кримінального правопорушення не є достатньою підставою вважати такі доводи обґрунтованими з точки зору їх об`єктивності.

Отже з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, вважаю, що заходи щодо обмеження права на таємницю охоронюваної законом інформації (персональних даних) є невиправданими, оскільки не є вочевидь необхідним і пропорційним, з точки зору принципу верховенства права, втручанням у право на особисту недоторканність та повагу до приватного життя ОСОБА_5 , що допускається у демократичному суспільстві, а досягнути мети кримінального провадження можливо й іншими заходами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 160-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 26 грудня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1