Справа № 136/1564/17
провадження №1-кп/136/163/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000128, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта - середня спеціальна, одруженого, утриманців не має, на життя заробляє тимчасовими заробітками, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В період з квітня 2017 року по 12.05.2017 року ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, діючи умисно, незаконно зберігав для власного вживання шляхом куріння на горищі будинку АДРЕСА_2 наркотичний засіб канабіс, масою 611,79 грам (у перерахунку на висушену речовину), що відноситься до великих розмірів.
Такі умисні дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфікував за частиною 2 статті 309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою вчинене у великих розмірах.
26.09.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 підписав з начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості за умовами якої сторони дійшли спільної згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 309 КК України, а також істотних для кримінального провадження обставин. У повному обсязі сформульованого обвинувачення ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджену міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинений злочин, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, що визначені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які вказали на наявність підстав для затвердження угоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 314 ч.3 п.1 КПК України при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене частиною 2 статті 309 КК України і згідно статті 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосоване та інші заходи, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою вчинене у великих розмірах, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується добре, на обліку в лікар нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, з призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами угоди міри покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. При цьому, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк терміном на 2 (два) роки та поклавши на нього обов`язки, визначені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 989,60 грн. слід стягнути з обвинуваченого, при цьому підстав для звільнення від їх оплати зважаючи на його майновий стан суд не вбачає, оскільки ОСОБА_3 є особою працездатного віку, працює неофіційно, що дозволяє йому заробляти на життя і на переконання суду є достатнім для сплати судових витрат, розмір яких є невеликим.
В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 373, 374, 468, 469, 472, 473 476 КПК, ст. 12, 65-67, 75, 76, 309 ч.2 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26.09.2017 року між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000128, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2017.
ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.09.2017 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно статті 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.
Речові докази: наркотичний засіб канабіс, масою 611,79 грами (у перерахунку на висушену речовину), що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП, - знищити.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_1