БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.03.2018
Єдиний унікальний номер 497/353/18
Провадження № 1-кп/497/65/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його законного представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його законного представника ОСОБА_8 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_9 ,
представника Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області - ОСОБА_10 ;
представника Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_11 ,
представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000036 від 17.01.2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне, Болградського району, Одеської області, громадянина України, цигана за національністю, з неповною середньою освітою (9 класів), продовжує навчання у Криничненській вечірній школі, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , дані про особу якого перевірено на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, та довідки сільської ради про підтвердження особи,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Криничне, Болградського району, Одеської області, громадянина України, цигана за національністю, з неповною середньою освітою (9 класів), продовжує навчання у Криничненській вечірній школі, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , дані про особу якого перевірено на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, та довідки сільської ради про підтвердження особи,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2017 року приблизно о 20:00 годині, більш точний час судовим слідством не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у вказаному домоволодінні ніхто не проживає, діючи на ґрунті раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення, наявного у домоволодінні ОСОБА_4 майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до огорожі домоволодіння АДРЕСА_5 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, перестрибнув через огорожу та проник таким чином на подвір`я зазначеного домоволодіння. Далі, ОСОБА_5 пройшов до гаража, розташованого в кінці подвір`я, ворота якого були заперті за допомогою запірного пристрою з навісним замком. З метою усунення перешкод для проникнення в гараж, ОСОБА_5 знайденою на місці події металевою трубою, зламав запірний пристрій воріт гаража, через які проник в гараж, де побачив двигун від автомобіля ГАЗ-21. В результаті чого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного двигуна, однак через великі габарити та вагу двигуна, він вирішив знайти співучасника та покинув домоволодіння.

Наступного дня, 29.12.2017 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, вступив у злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_7 . В подальшому, того ж дня приблизно о 23:00 годині, більш точний час судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний умисел щодо скоєння зазначеної крадіжки, на мотоциклі МТ - 11 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 під`їхали до домоволодіння АДРЕСА_5 .

Далі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 перестрибнули через огорожу домоволодіння, проникнувши таким чином на подвір`я зазначеного домоволодіння, пройшли у вищевказаний гараж, звідки таємно викрали двигун автомобіля ГАЗ 21 шляхом його винесення за межі двору домоволодіння.

В подальшому з метою перевезення викраденого двигуна, погрузли його на боковий причіп мотоцикла МТ 11 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 на якому приїхали та перевези його в домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , розпорядившись викраденим автомобільним двигуном на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 5350.00 гривен.

Таким чином, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 28.12.2017 року він проходив по АДРЕСА_1 , та знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_5 , вирішив проникнути до нього, аби подивитися, що можливо викрасти з металолому аби здати в пункт прийому та заробити таким чином гроші.

Він перестрибнув через огорожу та проник таким чином на подвір`я зазначеного домоволодіння. Потім пройшов до гаража, та знайденою на місці металевою трубою, зламав петлі на навісному замку, відчинивши таким чином ворота гаражу. Проникнувши в гараж, побачив двигун від автомобіля ГАЗ-21, та тут же вирішив, що його потрібно викрасти, але самостійно він цього зробити не зможе, тому пішов з відти в пошуках собі помічника. Вже, на наступний день, він умовив неповнолітнього ОСОБА_14 , поїхати на його мотоциклі в назване домоволодіння, аби викрасти двигун. Десь біля 23:00 години він разом з ОСОБА_15 під`їхали до домоволодіння АДРЕСА_5 . Мотоцикл залишили на вулиці біля воріт, а самі перестрибнули через огорожу домоволодіння, пройшли у вищевказаний гараж, та разом винесли двигун автомобіля ГАЗ-21 на вулицю на проїжджу частину з даного домоволодіння. Оскільки двигун був дуже важкий вони не могли його самостійно завантажити на коляску мотоцикла. Через деякий час повз них проходив мешканець села ОСОБА_16 . Якого вони попросили допомогти завантажити двигун на мотоцикл, на що останній погодився та допоміг їм, і пішов далі.

Цей двигун вони разом з ОСОБА_7 привезли до нього до дому, де до ранку розбирали, відокремлюючи кольоровий метал від чорного. А на наступний день, склали в різні мішки та відвезли в пункт прийняття металобрухту в м.Ізмаїл, де його здали і отримали 2500.00 гривен.

У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілої просив вибачення, та обіцяв відшкодувати завдані збитки. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні вище викладених дій визнав повністю та суду надав пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_5 .
Стверджував, що зробив відповідні висновки для себе, бажає стати на шлях виправлення, та більше не буде вчиняти злочини, кається у вчиненому, вибачається перед потерпілою, має намір відшкодувати завдані потерпілій збитки у повному обсязі.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм діянь окрім їх особистих пояснень, повністю підтверджується:
Заявою ОСОБА_4 про вчинений злочин від 16.01.2018 року, якою заявниця повідомила про те, що приблизно з 23.12.2017 року до 15.01.2018 року невстановлені особи проникнувши в домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали з гаража автомобільний двигун від машини «Газ 21» (а.с.65).
За даним фактом 17.01.2018 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000036 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ст.185 ч.3 КК України (а.с.63).
Слідчий на підставі постанови від 17.01.2018 року визнав ОСОБА_4 потерпілою по даному кримінальному провадженню (а.с.75, 76-77).
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що дане домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_5 належало її померлим батькам, наразі вона за ним доглядає. 16 січня 2018 року їй зателефонувала сусідка, та повідомили, що проїжджаючи повз цього будинку на рейсову автобусі вона побачила відкриті ворота. Тому, вона ОСОБА_4 відразу ж з чоловіком пішли перевірити, чому відкриті ворота. Прийшовши в домоволодіння виявили, що дійсно ворота навстіж, на гаражі, кладовій зламані замки, та в гаражі відсутній двигун від автомобіля ГАЗ-21, та інші деталі автомобіля. Тому вона відразу повідомила дільничному. Після спливу декількох днів, працівники поліції повідомили, що знайшли злочинців. До теперішнього часу шкода їй не відшкодована. Просила призначити покарання згідно із законом.

За даними протоколу огляду від 16.01.2018 року, було оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , де було виявлено відсутність майна, належного ОСОБА_4 (а.с.66-67).
Тоді ж, 16.01.2018 року було оглянуто відрізок вулиці Мічуріна біля домоволодіння АДРЕСА_5 де було виявлено мотоцикл марки МТ-11 з боковим причепом, з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з номером рами НОМЕР_4 , темно синього кольору, що знаходився у володінні ОСОБА_7 (а.с.68-71), який був ним добровільно виданий працівникам поліції (а.с.72).
На підставі постанови слідчого від 17.01.2018 року мотоцикл марки МТ-11 з боковим причепом з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з номером рами НОМЕР_4 , темно синього кольору було визнано знаряддям вчинення злочину (а.с.78).
Згідно технічного паспорту мотоцикла МТ 11, 1992 року випуску, синього кольору власником є ОСОБА_17 (а.с.73, 74).
19.01.2018 року ухвалою Болградського районного суду Одеської області було накладено арешт на тимчасово вилучене майно мотоцикл марки МТ-11, 1992 року випуску з боковим причепом з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з номером рами НОМЕР_4 , темно синього кольору та передано на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.79).
Згідно довідки ЧП «Макович» від 18.01.2018 року визначено вартість справного автомобільного двигуна ГАЗ-21 станом на 29.12.2017 року в розмірі 5350.00 гривен (а.с.83-87).

Потерпіла ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції металеву трубу, виготовлену з чорного металу, довжиною 97 см, діаметром 3 см, вагою 2 кг, товщиною металу приблизно 0.3 см, шматок дроту довжиною 70 см, діаметром 0.6 см (а.с.88).
За даними протоколу огляду предметів від 18.01.2018 року, було оглянуто видані потерпілою предмети, про які зазначено вище: металеву трубу, та шматок дроту (а.с.89-90).
На підставі постанови слідчого від 18.01.2018 року перелічені предмети: металеву трубу, виготовлену з чорного металу, довжиною 97 см, діаметром 3 см, вагою 2 кг товщиною металу приблизно 0.3 см, шматок дроту довжиною 70 см, діаметром 0.6 см було визнано речовими доказами та відповідно передано на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.91).
На підставі постанови слідчого було залучено у якості законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.82).
На підставі постанови слідчого було залучено у якості законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.80-81).
20 лютого 2018 року з кожним обвинуваченим окремо проводилися слідчі експерименти у присутності понятих, за участю захисника, під час яких, як обвинувачений ОСОБА_5 , так і обвинувачений ОСОБА_7 , кожен окремо детально, послідовно пояснили про обставини вчинення інкримінованого їм злочину, та місці вчинення злочину детально показали послідовність своїх дій при вчиненні злочину, що повністю відповідає обставинам викладеним в обвинувальному акті (а.с.121-123, 124-132).
Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд враховує, що:

Обов`язковою ознакою проникнення у житло, інше приміщення чи сховище є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.

Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.

Із пояснень потерпілої ОСОБА_4 слідує, що з обвинуваченими вона не мала і не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали їм право без її відома та дозволу зайти у належне їй приміщення чи інші сховища.

Таким чином, обвинувачені для сім`ї потерпілої є сторонніми особами, «інше приміщення» потерпілого є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.

Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абзаці 1 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.

Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища (абзац 2 п. 22 Постанови).

Поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо) (абзац 6 п. 22 Постанови).

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст. 12 КК України, особу кожного обвинуваченого окремо і в цілому: які є неповнолітніми (а.с.100, 110):
- ОСОБА_5 характеризується з задовільної сторони (а.с.109), міцність соціальних зв`язків: проживає з матір`ю, та її співмешканцем, виховується в багатодітній сім`ї (а.с.105), навчається на вечірній формі навчання у Криничненській ЗОШ, де характеризується також не дуже добре (а.с.108), суспільно-корисною працею не займається, до теперішнього часу не отримав паспорт громадянина України, особу якого встановлювали на підставі довідки сільської ради про впізнання особи (а.с.104), на «Д» обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.106-107), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Разом з цим, суд приймає до уваги висновок Болградського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 27.03.2018 року, викладений в досудовій доповіді (а.с.41-47), згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Обвинувачений щиро кається у вчиненому, не заперечує серйозність своєї поведінки, не мінімізує негативні наслідки свої поведінки, планує відшкодувати завдану потерпілій шкоду, навчається у 10 класі вечірньої школи с.Криничне, та стоїть питання про його відрахування у зв`язку з пропусками занять, до школи майже не ходить, навчатися не бажає. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, за умови встановлення йому судом певних обов`язків.
- ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується з задовільної сторони (а.с.97), міцність соціальних зв`язків: проживає з матір`ю, та сестрою (а.с.96), навчається у 10 класі на вечірній формі навчання Криничненської ЗОШ Болградського району Одеської області, характеризується за місцем навчання опосередковано (а.с.98), суспільно-корисною працею не займається, до теперішнього часу не отримав паспорт громадянина України, особу якого встановлювали на підставі довідки сільської ради про впізнання особи (а.с.93), на «Д» обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.94-95), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.99).
Разом з цим, суд приймає до уваги висновок Болградського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, викладений в досудовій доповіді від 27.03.2018 року (а.с.48-54), згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Обвинувачений щиро кається у вчиненому, не мінімізує наслідків своїх протиправних дій. Має намір відшкодувати завданий збиток потерпілій, не вірить, що деякі антисоціальні типи поведінки прийнятні, не вважає, що стосовно деяких осіб/груп можна вчиняти правопорушення. Обвинувачений ухиляється від навчання у вечірній школі, а тому стоїть питання про відрахування, не працює у повну міру своїх здібностей. Виховується без батька з чотирьох років, що негативно впливає на його виховання. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, за умови встановлення судом певних обов`язків.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітніми.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 в силу ст. 67 КК України не вбачається.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 кожного окремо і індивідуально можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їм покарання з застосуванням ст.ст.75, 76, 104 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання кожному обвинуваченому окремо, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу кожного обвинувачуваного.

При цьому судом враховуються положення глави 38 КПК України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».

А саме, що при призначенні покарання неповнолітнім суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є особливою обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо).

При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65 - 67 КК України обставин, суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Суд бере до уваги умови виховання обвинувачених, думку потерпілого з приводу призначення покарання обвинуваченим, а також пояснення представників Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, які просили призначити неповнолітнім обвинуваченим покарання без ізоляції від суспільства, з застосуванням умовного звільнення від покарання.

Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кожна окремо, надали згоду на покладення на них, як батьків обвинувачених обов`язок наглядати за засудженими та проведення з ними виховної роботи

Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України, суд вважає за необхідне покласти на мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обов`язок наглядати за засудженими та проведення з ними виховної роботи.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Потерпілій роз`яснено про можливість подання цивільного позову після набрання вироком законної сили у порядку цивільного процесуального законодавства.
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 19.01.2018 року (а.с.79) скасувати.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити в порядку ст.100 КПК України (а.с.78, 91):
- мотоцикл марки МТ-11, 1992 року випуску з боковим причепом з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з номером рами НОМЕР_4 , темно синього кольору повернути власнику ОСОБА_17 ;
- металеву трубу, виготовлену з чорного металу, довжиною 97 см, діаметром 3 см, вагою 2 кг товщиною металу приблизно 0.3 см, шматок дроту довжиною 70 см, діаметром 0.6 см - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 згідно наданої нею збережувальної розписки (а.с.92).
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченим на підставі ухвал Болградського районного суду Одеської області від 21.02.2018 року (провадження №№ 1кс/497/86/18 №1кс/497/85/18), залишити кожному обвинуваченому без змін до набрання вироком законної сили (а.с.133-134, 135-136).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Заходи забезпечення кримінального провадження скасувати.
Речові докази:
- мотоцикл марки МТ-11, 1992 року випуску з боковим причепом з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з номером рами НОМЕР_4 , темно синього кольору повернути власнику ОСОБА_17 ;
- металеву трубу, виготовлену з чорного металу, довжиною 97 см., діаметром 3 см, вагою 2 кг. товщиною металу приблизно 0,3 см., шматок дроту довжиною 70 см. діаметром 0.6 см - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 ..
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1