Справа № 527/2475/17
провадження № 1-кс/527/634/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000928 зареєстрованого в ЄРДР 22.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И В : 23 листопада 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000928 зареєстрованого в ЄРДР 22.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 22.11.2017 під час огляду місця події території АФ « Славутич».

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні слідчого відділу Глобинського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 22 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, при огляді території АФ «Славутич», що розташоване в с. Горби, Глобинського району, Полтавської області встановлено, що на території стоїть спеціалізований вантажний контейнеровоз марки MAN моделі 26463 д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору із причепом червоного кольору, в яких на момент огляду знаходилось зерно сої. Даний автомобіль на території підприємства знаходився на підставі договору поставки № 15/11/17 від 15.11.2017 укладеному між АФ «Славутич» директор ОСОБА_5 та ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОСЕРВІС» директор ОСОБА_6 та договору № ЗАС 036 про перевезення автомобільним транспортом укладеному між замовником ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОСЕРВІС» директор ОСОБА_6 та перевізником ТОВ «Укрспецпром» директор ОСОБА_7 . В ході проведення огляду вище вказане зерно сої було зважене на вагах на території АФ «Славутич», загальна вага складала 24 440 кг., яке було вилучене, після чого вивантажене з вказаного автомобіля і залишене на зберігання під розписку про відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

В ході допиту співласниці АФ «Славутич» ОСОБА_8 , остання пояснила, що 22.11.2017 їй стало відомо про те, що на території АФ «Славутич» в с. Горби, перебувають не відомі особи, які намагаються вивезти зерно сої. Під час розмови з водієм автомобіля, останній їй нічого не пояснив, в подальшому з метою збереження майна АФ, остання викликала охоронну фірму «Сокіл» та звернулась до поліції. Також ОСОБА_8 стало відомо, що співвласник АФ ОСОБА_5 є ініціатором вказаної події.

22.11.2017 вилучене в ході огляду в АФ «Славутич» в с. Горби, Глобинського району, зерно сої загальна вага складала 24 440 кг., визнано та залучено до кримінального провадження в якості речового доказу.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно: зерно сої загальна вага складала 24 440 кг. вилучене в ході огляду в АФ «Славутич» в с. Горби, Глобинського району 22.11.2017 року. На момент огляду та вилучення зерно сої загальною вагою 24 440 кг перебувало у власності АФ «Славутич» с. Горби, Глобинського району, Полтавської області.

Слідчий ОСОБА_3 направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що клопотання підтримує, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

Представник АФ «Славутич» ОСОБА_9 направив заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту заперечував.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Ч.2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що зерно сої загальною вагою 24 440 кг, яке на момент огляду знаходилося у власності АФ «Славутич» с. Горби Глобинського району Полтавської області, яке залишене на території АФ «Славутич» в с. Горби Глобинського району Полтавської області, набуло статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 22.11.2017 .

Клопотання слідчого подане в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.
У кримінальному провадженні є достатньо доказів, які вказують на те, що зерно сої загальною вагою 24 440 кг являється доказом по кримінальному провадженню та є предметом вчинення злочину. Відповідає критерію, зазначеному у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, а тому незастосування арешту може призвести до їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000928 зареєстрованого в ЄРДР 22.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 22.11.2017 року під час огляду території АФ «Славутич» в с. Горби, Глобинського району, Полтавської області, а саме: зерно сої загальною вагою 24 440 кг, яке на момент огляду та вилучення знаходилося у власності АФ «Славутич» с. Горби Глобинського району Полтавської області, яке залишено на території АФ «Славутич» в с. Горби Глобинського району, Полтавської області, із залишенням на вказаній вище території шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити слідчому Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурору Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , іншим зацікавленим особам - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1