Справа № 317/2272/17
№/п 1-кп/317/55/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження запобіжного заходу
30 березня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений Запорізьким районним судом Запорізької області.
У судовому засіданні 30 березня 2018 року від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів.
В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому збереглись, він може переховуватись від суду, впливати на потерпілих.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт з застосуванням/не застосуванням електронних засобів контролю, обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Окрім того, адвокат ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання та має тяжкий стан здоров`я, що унеможливлює вчинення ним інших кримінальних правопорушень та здійснення впливу на потерпілих, не має бажання та змоги переховуватися від суду.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, незважаючи від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який. Доводи захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання нічим не підтверджені, як зазначав раніше сам обвинувачений, за зареєстрованою адресою він не проживає.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, не має постійного джерела доходу, не має постійного місця проживання, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити у повному обсязі.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 29 травня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1