Провадження по справі № 1-кс/522/2209/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено 21.10.2017 в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України поблизу казарменого приміщення на території військової НОМЕР_1 , суміжно з територією військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картка Приват банк № НОМЕР_3 ;

- картка клівер бонус;

- кабель чорний для зарядного пристрою;

- грошові кошти номіналом 1 гривня (СД7743870) та 2 гривні (ТЄ8546769);

- 50 копійок - дві монети, 25 копійок - 1 монета, 5 копійок 1 монета;

- пам`ятка до кредитної картки рахунок № НОМЕР_4 ;

- аркуші паперу з рукописним текстом, загальною кількістю 6 аркушів;

- куртка камуфльована, яка належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000427 від 14.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення 7 управління ГУ ВКР ДКР СБ України, з якого вбачається, що службова особа військової частини НОМЕР_5 командир 2 взводу 2 роти НОМЕР_6 окремого батальйону морської піхоти лейтенант ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем вимагає від підлеглого водія 2 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти матроса ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за не притягнення до матеріальної відповідальності.

31.12.2015 громадянин ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.12.2015 № 778 призначено ОСОБА_4 на посаду командира взводу морської піхоти роти морської піхоти НОМЕР_6 окремого батальйону морської піхоти (військова частина НОМЕР_5 ), на якій він проходить військову службу по даний час.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що його дія поширюється на державних службовців військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 8 вищевказаного Закону, державний службовець зобов`язаний у тому числі: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.
Командир (начальник), згідно із ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи корупційне правопорушення, вчинене підлеглим військовослужбовцем, вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині.

Відповідно до ст. ст. 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - командир взводу в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі. Стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.

У зв`язку із цим, відповідно до примітки 1 до статті 364 КК України, ОСОБА_4 під час перебування на посаді командира взводу роти морської піхоти НОМЕР_6 батальйону морської піхоти (військова частина НОМЕР_5 ) відповідно до своїх функціональних обов`язків був службовою особою та виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки.

Згідно із п. 17 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243/95-ВР від 23.06.1995, командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини, який призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Також, відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.4 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004, службове розслідування проводиться у разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що заподіяло у тому числі матеріальну шкоду. Посадові особи у разі виявлення правопорушення зобов`язані негайно повідомити про це командира (начальника), до компетенції якого входить призначення розслідування.
ОСОБА_4 , при вступі до лав Збройних Сил України, відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.
Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави військові посадові особи Збройних Сил України, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності. Вказаним особам забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 цього Закону.
В силу наявного досвіду проходження військової служби, у тому числі в спеціальному правоохоронному формуванні - Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ОСОБА_4 знає та розуміє вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що встановлюють зазначені обмеження.

Однак, діючи в порушення наведених вимог законів, ОСОБА_4 , як службова особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди вчинив корупційний злочин при наступних обставинах.

У військовій частині НОМЕР_5 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом з 06.10.2017 на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти матрос ОСОБА_7 , для якого лейтенант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 28-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за посадою та військовим званням, тобто вони перебувають у відносинах підлеглості.

ОСОБА_7 , підпадаючи відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під категорію військовослужбовців, що підлягають звільненню з військової служби, отримав у стройовій частині військової частини НОМЕР_5 обхідний лист щодо відсутності заборгованості по всім службам військовій частині, в тому числі у очолюваному лейтенантом ОСОБА_4 взводі.
05.11.2017 приблизно о 09:00 годині, лейтенант ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка обіймає посаду командира взводу роти морської піхоти НОМЕР_6 батальйону морської піхоти, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище, перебуваючи у службовому кабінеті на території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , під час розмови з ОСОБА_7 поставив перед останнім вимогу надати йому ОСОБА_4 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, які полягали у приховування нестачі ввіреного матросу ОСОБА_7 військового майна, не ініціювання ним питання про призначення з цього приводу службового розслідування та щодо притягнення його до матеріальної відповідальності перед командуванням військової частини, а також безперешкодне звільнення останнього з військової служби.

Того ж дня, приблизно об 11:00 год. у приміщені казарми військової частини НОМЕР_7 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище підійшов до ОСОБА_7 та поставив перед останнім вимогу надати йому ОСОБА_4 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів вже у сумі 3000 (три тисячі) гривень за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, які полягали у приховування нестачі ввіреного матросу ОСОБА_7 військового майна, не ініціювання ним питання про призначення з цього приводу службового розслідування та щодо притягнення його до матеріальної відповідальності перед командуванням військової частини, а також безперешкодне звільнення останнього з військової служби. При цьому у разі ненадання ОСОБА_7 вказаної неправомірної вигоди, ОСОБА_4 погрожував останньому, вжити дії з використанням наданої йому влади та службового становища щодо створенням штучних перешкод для звільнення ОСОБА_7 з військової служби та притягнення його до передбаченої законом відповідальності.
Не маючи іншого вибору матрос ОСОБА_7 вимушено погодився задовольнити протиправні вимоги ОСОБА_4 .

Разом із цим, 14.11.2017 матрос ОСОБА_7 , розуміючи послідовність озвучених лейтенант ОСОБА_4 протиправних його дій, пов`язаних з вимаганням неправомірної вигоди, звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .
21.11.2017 близько 15 год. 20 хв., лейтенант ОСОБА_4 , обіймаючи ту саму посаду, тобто будучи службовою особою, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 (військове містечко АДРЕСА_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_1 , діючи у визначений ним спосіб, поєднуючи свої дії з вимаганням, умисно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище, одержав від підлеглого йому матроса ОСОБА_7 , для себе, неправомірну вигоду у сумі 3000 (три тисячі) гривень, за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, які полягали у приховувані нестачі ввіреного матросу ОСОБА_7 військового майна, не ініціювання питання про призначення з цього приводу службового розслідування та щодо притягнення його до матеріальної відповідальності перед командуванням військової частини, а також безперешкодне звільнення останнього з військової служби.
21.11.2017 після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону, а його протиправні дії припинено.

21.11.2017 слідчим військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_6 затримання у порядку ст. 208 КПК України поблизу казарменого приміщення на території військової НОМЕР_1 , суміжно з територією військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено:
- картка Приват банк № НОМЕР_3 ;

- картка клівер бонус;

- кабель чорний для зарядного пристрою;

- грошові кошти номіналом 1 гривня (СД7743870) та 2 гривні (ТЄ8546769);

- 50 копійок - дві монети, 25 копійок - 1 монета, 5 копійок 1 монета;

- пам`ятка до кредитної картки рахунок № НОМЕР_4 ;

- аркуші паперу з рукописним текстом, загальною кількістю 6 аркушів;

- куртка камуфльована, яка належить ОСОБА_4 .

Вилучені в ході вищевказаного огляду місця події вище перелічені речі, були предметом вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а тому зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використанні у даному кримінальному провадженні, як доказ факту вчинення останнім кримінального правопорушення.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти накладення арешту на вказане в клопотанні слідчого майно.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 21.10.2017 в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України поблизу казарменого приміщення на території військової НОМЕР_1 , суміжно з територією військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картка Приват банк № НОМЕР_3 ;

- картка клівер бонус;

- кабель чорний для зарядного пристрою;

- грошові кошти номіналом 1 гривня (СД7743870) та 2 гривні (ТЄ8546769);

- 50 копійок - дві монети, 25 копійок - 1 монета, 5 копійок 1 монета;

- пам`ятка до кредитної картки рахунок № НОМЕР_4 ;

- аркуші паперу з рукописним текстом, загальною кількістю 6 аркушів;

- куртка камуфльована, яка належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

23.11.2017