Ухвала
Іменем України
22 лютого 2018 р.

м. Київ

Справа № 296/5542/14-к

Провадження № 51-157 ск 17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2017 року,

встановив:

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2017 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 у частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Цей же вирок місцевого суду у частині залишення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 без розгляду скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2017 року у частині призначеного йому покарання. При цьому зазначає вимогу про скасування оскаржуваного ним судового рішення та залишення без змін вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2017 року щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до положень ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак, на порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України вимоги касаційної скарги засудженого викладені без урахування положень ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд,
постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2017 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3