Номер провадження: 11-сс/785/491/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Судді - доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на посаді заступника начальника 1 відділу регіонального центру оперативно-технічних заходів Південного регіонального управління ДПС України у військовому званні підполковник, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою ,-
встановиЛА:
Вказаною ухвалою клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою - задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 /шістдесят/ діб та рахувати з 12.03.2018 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в продовженні строку тримання під вартою з 14.03.2018 року (тобто поза межами строків досудового розслідування), звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі суду. Адвокат посилається на те, що згідно постанови про продовження строку досудового розслідування від 11 лютого 2018 року заступника військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_10 , за яким клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців у кримінальному провадженні задоволено, продовжено строк досудового розслідування згідно із п. 2 постанови від 11.02.2018 року до 14.03.2018 року. Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 14.03.2018 року, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом. Продовження строку досудового розслідування в порядку встановленому ст.ст. 294-296 КПК України не має, оскільки відповідна постанова в матеріалах провадження та доданих до клопотання від 07.03.2018 р.- відсутня, а наявна постанова про продовження строків досудового розслідування визначає строки 14.03.2018 року. Отже, суд в даному випадку не має законних підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 станом на 12.03.2018 року, оскільки така дія не передбачена діючим процесуальним законодавством взагалі на даній стадії, так як тримання під вартою на стадії досудового розслідування не може відбуватись поза межами строку досудового розслідування. В даному випадку саме таке незаконне рішення просила прийняти сторона обвинувачення до ОСОБА_8 , а суд безпідставно не перевіривши усіх вимог закону безпідставно продовжив строк тримання під вартою. Слідчим суддею при розгляді клопотання стосовно підозрюваного не взято до уваги того, що у матеріалах долучених до клопотання не доведено відповідно до ст. 177 КПК України жодних наявних доказів, які б вказували б на те, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, перешкодити впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, на які послався слідчий суддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

З наявних матеріалів справи випливає, що 14.10.2017 близько 04 год. 00 хв. біля приміщення кафе «Восток», що розташоване у м. Одесі по вул. Ак. Філатова, 20А, після розпивання у ньому алкогольних напоїв, між військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником
ОСОБА_8 , капітаном ОСОБА_11 з однієї сторони та іншими відвідувачами даного кафе із громадянами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з другої сторони, виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, який у подальшому переріс між ними у бійку та взаємним нанесенням побоїв.
Того ж дня, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на проїжджій частині дороги у м. Одеса по вулиці Академіка Філатова, навпроти будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 21, діючи умисно, на ґрунті виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_12 в ході обопільного конфлікту, який виник поблизу кафе «Восток», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Філатова, 20А, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю, свідомо допускаючи і бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , застосував наявний у нього пристрій для відстрілу гумових куль ПМ «ВІЙ» серії НОМЕР_1 , що виразилось у здійсненні ним одного пострілу в область життєве важливого органу - голови ОСОБА_12 , заподіявши в сукупності тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового, проникаючого, сліпого поранення голови в лобовій ділянці по серединній лінії, на межі росту волосся, спричинивши ушкодження головного мозку у вигляді крововиливу під тверду та м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, що в сукупності за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які обумовили розвиток загрозливого для життя стану набряк головного мозку, який, являється причиною смерті ОСОБА_12 та від якої о 10 год. 00 хв. 16.10.2017 у приміщенні Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдівська, 32, останній помер.
14 жовтня 2017 року ОСОБА_8 було затримано працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України в порядку ст. 208 КПК України.
В той же день, 14 жовтня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, провину по якому останній не визнав.
16 жовтня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
07 березня 2018 року прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 та для окремих він є начальником, має доступ до озброєння та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1-3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або появилися нові ризики, які оправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою лише у тому випадку, коли прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.
ОСОБА_8 будучи працівником правоохоронного органу обізнаний з проведенням слідчих та процесуальних дій, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_8 має професійні службові зв`язки з керівниками правоохоронних органів Державної прикордонної служби України в Одеській області, будучи обізнаним в силу займаної ним посади про порядком слідчих (розшукових) дій, може переховуватися від органу досудового розслідування використовуючи навички отримані в ході перебування на посаді в правоохоронних органах.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_8 проходить військову службу на території Одеської області, яка межує із територією Республіки Молдова та виконує безпосередньо на державному кордоні покладені на нього ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» завдання, є реальний ризик того, що залишаючись на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує, у тому числі в силу займаної посади безперешкодно вибути поза межі території України, тим самим вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від військової служби.
Тому слідчий суддя зазначив, що заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення) не зменшились.
При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У відповідності до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК.

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , що слідчий суддя не має права продовжувати термін тримання під вартою коли закінчено досудове розслідування та матеріали кримінального провадження відкриті сторонам для ознайомлення, то слідчий суддя вірно вказав, що оскільки згідно ч. 3 ст. 219 КПК України, саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку передбаченому ст. 290 КПК України не включається у строки досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі ст.7, ч. 3, 6 ст. 9 КПК України, коли норми КПК України не регулюють продовження запобіжного заходу, суд застосовує норми ст. 197, ст. 199 КПК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 183, 194, 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4