Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2602/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання заступника начальника СВ Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000138 від 02.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, українця, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням за погодженням начальника Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000138 від 02.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 01.04.2018 року, близько 21 години 00 хвилин, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень своєму вітчиму, ОСОБА_8 , наніс невстановлену досудовим слідством кількість ударів, не менше п`яти, кулаками своїх рук по обличчю та голові ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких ОСОБА_8 помер.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
02.04.2018 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
02.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема вина ОСОБА_5 доказується: даними протоколу огляду місця події в АДРЕСА_1 , від 02.04.2018 року;даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2018 року; даними протоколу допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; даними протоколу слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 ; даними протоколу в якості підозрюваного ОСОБА_5 ; даними протоколу проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 .
Дані обставини підтверджують те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тому його дії слід вважати злочином, що представляє собою суспільну небезпеку.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, що не дає підстав застосувати до підозрюваного покарання не пов`язаного з позбавленням волі; незаконно впливати на свідків чи експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки всі свідки та очевидці події, являються родичами та жителями одного села; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до характеристики виданої Воронівською сільською радою, ОСОБА_5 характеризується з негативної сторони, схильний до порушення громадського порядку, зловживає алкогольними напоями та ніде не працює .
В ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння; злочин вчинений останнім являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років; ОСОБА_5 являється особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у ОСОБА_5 будь-якої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу; міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 за місцем проживання не має, тому може змінити місце проживання та таким чином уникати зустрічі з органами досудового слідства та суду; ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерело його прибутку невідоме.
Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів
За таких обставин, слідчий та прокурор просять обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів).
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував, щодо заявленого клопотання.
Заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею ч. 1 ст. 177 КПК України , метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, а саме протокол огляду місця події в АДРЕСА_1 , від 02.04.2018 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2018 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 ; протокол в якості підозрюваного ОСОБА_5 ; протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 та інші докази дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України: наявність достатніх доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння; злочин вчинений останнім являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років; ОСОБА_5 являється особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у ОСОБА_5 будь-якої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу; міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 за місцем проживання не має, тому може змінити місце проживання та таким чином уникати зустрічі з органами досудового слідства та суду; ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерело його прибутку не відоме.
Враховуючи те, що в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 02.06.2018 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Виходячи із формулювання підозри пред`явленої ОСОБА_5 , він підозрюється у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тому слідчий суддя не вбачає підстав для застосування застави.
На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 179, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, українця, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02 червня 2018 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області - для відому, та начальнику СІЗО міста Черкаси.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1