Справа №489/4828/17 22.12.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сигдаш, район Масалли, Азербайджану, громадянина України, з неповною середньою освітою, має неповнолітню дитину, раніше судимого, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0005062.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року задоволено клопотання слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11.01.2018 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.
Захисник ОСОБА_5 зазначає, що постановляючи ухвалу, слідчий суддя врахував лише те, що ОСОБА_6 начебто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, слідчий суддя не навів вагомих доказів щодо обґрунтованості пред`явлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обґрунтувавши свої висновки лише на безпідставних звинуваченнях слідчим підозрюваного ОСОБА_6 , відкинувши будь-які докази, які спростовують підозру, процитувавши передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики безпосередньо з цієї частини статті.

Посилаючись на міжнародну практику та положення чинного законодавства України, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі в описовій частині міститься виклад обставин, які є «зручними» для слідчого, оскільки ним провадиться досудове слідство одностороннє, з обвинувальним ухилом, а саме щодо причетності до скоєння вказаного злочину підозрюваного ОСОБА_6 . Висновки про це ґрунтуються лише на показах свідка ОСОБА_9 про збут йому підозрюваним наркотичного засобу, даними впізнання цим же свідком ОСОБА_6 та протоколом обшуку за місцем проживання останнього.

Звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 утримує сім`ю, опікується дружиною ОСОБА_10 та двома малолітніми дітьми, зазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається торгівлею.

Зазначає, що порушуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, слідчий не додав до свого клопотання для ознайомлення суду докази на спростування вини ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Зауважує, що слідчим суддею не визначено розмір застави, що позбавило підозрюваного реальної можливості реалізувати своє право на внесення застави.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зауважує, що при розгляді клопотання про обрання, продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, чого слідчий суддя не зробив.

Крім того, зазначає, що обов`язок доведення наявності ризиків покладається на слідчого, прокурора, які у свою чергу не надали ніяких доказів на підтвердження таких ризиків, крім шаблонних необґрунтованих висловлювань.

На думку сторони захисту, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язку утриматися від спілкування з визначеними особами, а також носіння електронного засобу контролю цілком може запобігти ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 02.10.2017 р. близько 14.00 год., знаходячись в під`їзді АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 19,358 г. та зберігав з метою збуту за місцем проживання особливо небезпечний наркотичний засіб канбіс, масою 18,839г.

10.10.2017 р. ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та 11.10.2017 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.12.2017р.

Постановою прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені продовжено до 11.01.2018 р.

Слідчим подано клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, з тих підстав, що ризики передбаченим п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідка, не зменшились, а закінчити досудове розслідування до спливу дії попередньої ухвали суду не є можливим.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено, а існування зазначених ризиків виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4.12.2017 року старший слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В своєму клопотання слідчий зазначив, що ризики відносно ОСОБА_6 не відпали, та продовжують існувати. Оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення ( ч.2 ст.307 КК України), раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, не має постійного місця роботи, вказане дає підстави вважати про існування ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідка.

Крім того, по кримінальному провадженню необхідно здійснити ряд слідчий дій , а саме, отримати дозволи суду на тимчасовий доступ документів, що містять відомості про зв`язок підозрюваного в ході вчинення ним злочину та проведення інших процесуальних дій, з метою завершення досудового розслідування.

Таким чином, слідчий дотримався вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України при складанні клопотання про продовження строку тримання під вартою. Тому доводи апелянта щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам закону є безпідставними.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок судді проте, що заявлені ризики не зменшились.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проживає в тимчасово орендованій квартирі без реєстрації, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за особливо тяжкий злочин, звільнившись у 2016 році, маючи непогашену судимість підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працює, не має постійних джерел доходу, у матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_13 про погрози йому з боку друзів та знайомих ОСОБА_6 .

Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим і прокурором у суді вмотивовано вказано на неможливість закінчити досудове слідство у межах наявного строку тримання ОСОБА_6 під вартою через необхідність отримання дозволів суду на тимчасовий доступ до документів , що містять відомості про зв`язок підозрюваного в ході вчинення ним злочину, здійснити переклад документів у провадженні на мову підозрюваного, необхідно провести відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомості наявних доказів які вказують на обґрунтованість підозри, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час не зменшилась, отже застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи наведене, слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Ті обставини, що підозрюваний утримує сім`ю, опікується дружиною та двома малолітніми дітьми ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , з огляду на характер вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , огли не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З огляду на наведене апеляційні доводи захисника про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_14 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 . - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: