УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
18.10.2017 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

В провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінальних проваджень №000418 від 04.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

16.06.2017 прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшук підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №000418.

За твердженням адвоката, на момент складення повідомлення про підозру ОСОБА_5 вже тривалий час перебував за межами території України, про що органу досудового розслідування було достеменно відомо, а саме починаючи з 28.09.2016.

Окрім того фактично передбачені законодавством способи вручення повідомлення про підозру використані були з порушеннями:

- адже на момент вручення 05.05.2017 копії повідомлення про підозру дружині ОСОБА_5 ОСОБА_6 , останні спільно не проживали та спільний побут не вели через розірваний 27.09.2016 шлюб.

- вручення копії повідомлення про підозру повнолітньому сину ОСОБА_5 ОСОБА_7 , 30.05.2016 також відбулося з порушеннями через відсутність встановлених законодавцем спільно поєднуючи ознак щодо їх пов`язаності спільним побутом.

- вручення повідомлення про підозру через житлово-експлуатаційну організацію також відбулося з порушеннями встановлених правил і строків, лише 12.05.2016.

На думку захисника всі ці обставини в їх сукупності дають беззаперечні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного в рамках кримінального провадження №000418, а тому правових підстав для оголошення його в розшук та зупинення досудового розслідування в сторони обвинувачення не було.
Наполягав, що фактично в ході досудового розслідування не було виконано всіх необхідних та можливих дій, зокрема щодо встановлення наявності чи відсутності збитків внаслідок укладення спірних цивільно-правових угод, що виключає наявність в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні одного з обов`язкових його елементів, в порушення вимог ч.2 ст.280 КПК України перед зупиненням досудового розслідування, в тому числі щодо встановлення місце перебування останнього.
На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову прокурора від 16.06.2016, зобов`язати детектива припинити розшук оголошений на підставі постанови прокурора від 16.06.2016 та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засідання захисник ОСОБА_4 доводи викладені в скарзі підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги категорично заперечував. Наполягав на тому, що в органу досудового розслідування було достатньо підстав за для твердження, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та місце його знаходження відомо не було. Наполягали, що всі дії ОСОБА_5 , в тому числі і розірвання шлюбу з дружиною та залишення території України одразу наступного після цього дня, були направлені саме на ухилення від кримінальної відповідальності.

Окремо акцентував на невідповідності тверджень захисника щодо непов`язаності ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 спільним побутом через розірвання шлюбу, оскільки остання постійно отримує оплату від третіх осіб за користування належною на праві власності ОСОБА_5 квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень: вручення повідомлення дорослому члену сім`ї, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи та адміністрації за місцем роботи. В органу досудового розслідування були наявні всі підстави для оголошення ОСОБА_5 в розшук та відповідно зупинення досудового розслідування.

Окремо наголошував, що в органу досудового розслідування виникла необхідні у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій в зв`язку з чим 02.11.2017 на підставі постанови прокурора досудове розслідування було відновлене. В подальшому в зв`язку з тим, що потреба яка викликала необхідність відновлення досудового розслідування відпала 03.11.2017 досудове розслідування було знову зупинено.

Наполягав, що твердження захисника щодо обізнаності сторони обвинувачення щодо місця перебування ОСОБА_5 через проінформованість напрямку та рейсу на якому останній покинув межі країни є необґрунтованими, адже отримання даної інформації від державної прикордонної служби не свідчить про фактичне встановлення конкретного місця перебування підозрюваного, а також не дає підстав для тверджень щодо його постійної дислокації кінцевого місця призначення даного рейсу.

На підставі вищевикладеного в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 просив відмовити.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №000418 від 04.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
05.05.2017 в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 детективом Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 за погодженням з прокурором, було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

05.05.2017 повідомлення про підозру ОСОБА_5 була вручена колишній дружині останнього ОСОБА_6

12.05.2017 повідомлення про підозру ОСОБА_5 було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», за місцем офіційного працевлаштування ОСОБА_5 та Житлово-будівельного кооперативу ЖБК-4 ДТМЗ, за місцем реєстрації останнього.

30.05.2017 повідомлення про підозру ОСОБА_5 була вручена сину останнього ОСОБА_7

16.06.2017 прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 та зупинення досудового розслідування кримінального провадження №000418 від 04.11.2016.
02.11.2017 постановою прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 досудове розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 було відновлено в зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
03.11.2017постановою прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 досудове розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 було зупинено, оскільки обставини, які викликали необхідність його зупинення відпали.
Положеннями ст..42 КПК України встановлено два способи набуття статусу підозрюваного:
-повідомлення особі про підозру в порядку передбаченому ст..ст.276-279 КПК України;
-затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі та в порядку встановленому ст..208 КПК України;
Процесуальним документом на підставі якого відбувається набуття певною особою статусу підозрюваного, в рамках даної скарги, є повідомлення про підозру.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Складання такого документу (повідомлення про підозру) здійснюється або особисто прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Як вже зауважувалось вище 05.05.2017 детективом НАБУ ОСОБА_8 за погодженням з прокурором, було встановлено наявність достатності доказів в матеріалах кримінальної справи за для прийняття рішення, з оформленням його у вигляді процесуального документу, про повідомлення ОСОБА_5 про підозру в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016.
З досліджених матеріалів скарги, пояснень прокурора вбачається, що дійсно сторона обвинувачення була обізнана з фактом залишення ОСОБА_5 території України, однак встановити його точне місце перебування стороні обвинувачення не вдалося.
Слідчим суддею не приймаються до уваги твердження захисника щодо достеменної обізнаності сторони обвинувачення про місце перебування його підзахисного, адже наведені ним факти в обґрунтування своїх тверджень несуть лише інформативний характер факту, який жодною із сторін не заперечується перетин ОСОБА_5 28.09.2016 державного кордону України.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Слідчий суддя погоджується з адвокатом ОСОБА_4 в частині зауваження щодо дійсного передбачення законодавцем механізму вручення письмового повідомлення про підозру безпосередньо особисто особі відносно якої воно складено, однак акцентує увагу на одночасному передбаченні положеннями цієї статті КПК України і обставин щодо неможливості такого здійснення.

Так, ч.3 ст.111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що в разі неможливості здійснення вручення письмового повідомлення про підозру слідчий (детектив) або прокурор зобов`язані вчинити низку процесуальних дій, зокрема здійснення виклику особи участь якої у певній процесуальній дії є обов`язковою відповідно до вимог Глави 11 КПК України.

В свою чергу положеннями ст..135 КПК України визначено, що здійснення такого виклику можливе один із вищенаведених або усіма разом способами та засобами:

-вручення повістки;

-надіслання повістки поштою (рекомендованим листом з повідомленням);

-надіслання повісти електронною поштою;

-надіслання повісти факсимільним зв`язком;

-здійснення виклику в телефонному режимі;

-здійснення виклику за допомогою телеграми;

Однак положеннями цієї ж статті встановлено окремо порядок дій сторони обвинувачення на випадок тимчасової відсутності особи, відносно якої складено повідомлення за місцем проживання.
Дослідженими в судовому засіданні матеріалами наявними в справі підтверджується факт використання стороною обвинувачення одночасно декількох передбачених законодавцем способів, а саме: вручення повідомлення під розписку дорослому члену сім`ї особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання та адміністрації за місцем роботи, а отже виконання вимог чинного КПК України в цій частині в повному обсязі.
Слідчий суддя погоджується з твердженнями захисника ОСОБА_9 в частині, що стосуються необхідності виконання положень ст.278 КПК України безпосередньо у день складання повідомлення про підозру, проте практичне виконання цих вимог було виконане стороною обвинувачення в декілька етапів, враховуючи практичне здійснення вручення одним із способів безпосередньо 05.05.2017, як того вимагає закон. Подальші дії сторони обвинувачення оцінюються критично слідчим суддею, через практичне виконання положень ст..135 КПК України з порушеннями часових проміжків.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження захисника ОСОБА_9 стосовно не набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме (в редакції статті чинній на момент винесення оскаржуваної постанови)
Сам факт відсутності інформації (невідомості) місцезнаходження підозрюваної особи після вжиття всіх можливих слідчим (детективом) заходів за для такого встановлення, покладає на нього або прокурора обов`язок по оголошенню такої особи в розшук.
Зупинення провадження на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України відповідно до ч.2 ст.281 КПК України може бути здійснено в одному процесуальному документі постанові.
Враховуючи, що детектив, так само як і прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності при здійсненні своїх повноважень визначених чинним КПК України, в тому числі під час оцінки тих чи інших доказів, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що сукупність вчинених ОСОБА_5 дій давала достатньо підстав органу досудового розслідування припускати щодо їх спрямованості на ухилення від кримінальної відповідальності.

З огляду на це твердження захисника ОСОБА_9 щодо відсутності у його підзахисного будь-якого умислу спрямованого на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів судового розслідування, слідчим суддею вважаються необґрунтованими та не приймаються до уваги.

Переконання захисника ОСОБА_9 в частині невиконання органом досудового розслідування всіх передбачених процесуальним законодавством дій, проведення яких необхідне та можливе, а також всіх дій за для визначення дійсного місця перебування ОСОБА_5 , слідчим суддею також не приймаються до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження слів адвоката матеріали скарги не містять.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.

Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України)

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)

Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України)

Враховуючи, що зупинення кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України можливе за умови двох факторів: набуття особою статусу підозрюваного та виконання органом досудового розслідування всіх можливих та необхідних слідчих (розшукових) дій, а доводи викладені в матеріалах скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення в цій частині.

Щодо вимоги про зобов`язання детектива відновити досудове розслідування слід наголосити наступне.

Відновлення зупиненого досудового розслідування відбувається на підставі постанови слідчого або прокурора в разі якщо підстави для його зупинення перестали існувати встановлення місцезнаходження підозрюваного.

З наданих стороною обвинувачення документів вбачається, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 вже неодноразово відновлювалось та зупинялось, зокрема, 02.11.2017 в зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Оскільки на момент розгляду даної скарги слідчим суддею питання щодо відновлення досудового розслідування в частині що стосується оскаржуваної постанови від 16.06.2017 вже вирішувалось безпосередньо самою уповноваженою на це особою, про що було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомлено безпосередньо захисника ОСОБА_4 , а постанова про зупинення досудового розслідування визнана слідчим суддею законною та обґрунтованою, підстави за для задоволення скарги в цій частині також відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.22, 26, 111, 135, 278, 280-281, 309, 376 КПК слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №000418 від 04.11.2016 та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1