Справа № 713/83/18
Провадження №1-кп/713/66/18
ВИРОК
іменем України
16.02.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , за участю представника потерпілого ОСОБА_4 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт, з угодою про примирення укладеною 16 лютого 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 03.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого вантажником ТОВ «Рома», із неповною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 працюючи на посаді експедитора ТОВ «РОМА», згідно наказу (розпорядження) №209-к від 28.07.2017 року, що в м.Вижниця по вул.Українській, 87, Вижницького району Чернівецької області, згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 31.07.2017 року, будучи матеріально відповідальною особою за забезпечення схоронності довірених йому підприємством матеріальних цінностей та особою, яка відповідальна за збереження майна, що передане їй на відповідальне збереження, 28.09.2017 року відповідно до видаткової накладної №233995 від 28.09.2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера №33 від 28.09.2017 року отримав за доставлений товар до магазину ПП ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 595,55 грн., відповідно до видаткової накладної №233933 від 28.09.2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера №34 від 28.09.2017 року отримав за доставлений товар до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 990,94 грн., відповідно до видаткової накладної №239967 від 28.09.2017 року отримав за доставлений товар до магазину «Норма» ПП ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 34522,15 грн., після чого вказані грошові кошти на загальну суму 36108,64 грн. по закінченню робочого дня до каси не здав, з грошима скрився, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв збитки ТОВ «РОМА» на суму 36108,64 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.191 ч.1 КК України, а саме, розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та представник ТОВ «РОМА» ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України 16.02.2018 року, уклали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до умов зазначеної угоди представник потерпілого ТОВ «РОМА» ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.191 ч.1 КК України, ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, раніше не судимий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, частково відшкодував потерпілій стороні ТОВ «РОМА» частину завданої матеріальної шкоди у розмірі 18873,64 грн., погоджено графік виплати іншої частини завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні в сумі 17235,00 грн., а саме, до 07.03.2018 року 5745,00 грн., до 07.04.2018 року 5745,00 грн., до 07.05.2018 року 5745,00 грн., сторони угоди узгодили міру покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850,00 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Крім того, сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, просив затвердити укладену між ним та представником потерпілого ТОВ «РОМА» ОСОБА_4 угоду про примирення на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «РОМА» ОСОБА_4 підтвердила, що шкода обвинуваченим ОСОБА_5 частково відшкодована, узгоджено графік повернення іншої частини завданої шкоди, просить затвердити укладену між потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, оскільки угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «РОМА» в особі представника ОСОБА_4 , укладену 16.02.2018 року, оскільки дана угода відповідає закону і інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.191 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує умови угоди про примирення укладеної 16.02.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «РОМА» в особі представника ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілій стороні ТОВ «РОМА» частину завданої матеріальної шкоди у розмірі 18873,64 грн., погоджено графік виплати іншої частини завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні в сумі 17235,00 грн., а саме, до 07.03.2018 року 5745,00 грн., до 07.04.2018 року 5745,00 грн., до 07.05.2018 року 5745,00 грн., і узгоджену сторонами міру покарання у виді покарання в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850,00 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, шкода частково відшкодована.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання закінчився 15.02.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, що укладена 16 лютого 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 03.10.2017 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «РОМА» в особі представника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази: видаткова накладна №233995 від 28.09.2017 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 28.09.2017 року, видаткову накладну №233933 від 28.09.2017 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №34 від 28.09.2017 року, видаткову накладну №239967 від 28.09.2017 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілому ТОВ «РОМА».

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1