Справа № 162/92/17
Провадження № 1-кп/159/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі колегії судів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю: малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей Любешівської РДА Волинської області ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі Волинської області справу у кримінальному провадженні № 120 160 301 400 002 54 про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не навчається, виховувався поза сім`єю, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 11.03.15 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 р. позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України - з іспитовим строком 2 р.;

2. за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 18.07.16 р. за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 р. позбавлення волі, затриманий 07.11.16 р. (а. с. 187), утримується під вартою,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
встановив:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 20 год. 07.11.16 р., зустрівши малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на вул. Квітневій у с. Деревку Любешівського району Волинської області, керуючись метою вступу з останньою у статеві зносини, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, будучи достовірно обізнаним про вік останньої, обхопивши малолітню потерпілу своєю рукою за шию, провів до нежилого будинку гр. ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 , всередину якого проникли обоє через віконну раму. Знаходячись у вказаному вище житловому будинку неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у статеві зносини з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою, яка не досягла статевої зрілості.

Тим самим своїми умисними протиправними діями, що виразились у статевих зносинах з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - як особою, яка не досягла статевої зрілості, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 155 КК України.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, не визнав, визнав свою винуватість у статевих зносинах з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особою, яка не досягла статевої зрілості, зі згоди останньої. Суду показав, що, дійсно, 07.11.16 р. він у с. Деревку Любешівського району Волинської області, йдучи додому, біля нежилого будинку гр. ОСОБА_11 зустрів малолітню потерпілу. Остання попросила у нього запалити і він її пригостив цигаркою. Оскільки розпочався дощ, малолітня потерпіла запропонувала йому зайти у вказаний вище нежилий будинок. Попередньо він неодноразово був у цьому будинку із згоди його власників та у будинок заходив через вхідні двері. Однак, цього разу скоба на вхідних дверях не піддалась йому і малолітня потерпіла запропонувала проникнути у будинок через вікно. Малолітня потерпіла сама відкрила частину віконної рами та першою проникла у будинок. Він проник таким же чином у будинок слідом за малолітньою потерпілою. У кімнаті будинку він сів на диван, а потерпіла стала загравати до нього, цілувати, пестити під одягом та поступово роздягла його повністю. Потім малолітня потерпіла роздяглась також повністю і він зі згоди останньої вступив з нею у статеві зносини. При цьому йому було достеменно відомо про вік малолітньої потерпілої, але до нього доходили чутки, що остання вже мала статеві стосунки з іншими хлопцями. Коли він почув, що хтось проник у будинок, то заховався під ліжко. Того ж дня вранці він вдома поранив собі ліву долоню, а коли поліцейські витягали його з під ліжка у нежилому будинку, то відновилась кровотеча з порізу долоні та коли він ховався під ліжком, то подерся, зокрема, об підлогу, в районі ліктя лівої руки. Зазначає, що малолітню потерпілу не ґвалтував. Просить у неї вибачення. Просить його дії перекваліфікувати з ч. 4 ст. 152 КК України на ст. 155 КК України.

Винуватість неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що встановлене судом як доведене, повністю підтверджується як показаннями неповнолітнього обвинуваченого, даними в судовому засіданні, так і показаннями малолітньої потерпілої, даними у присутності її законних представників, педагога, у тій їх частині, що 07.11.16 р. мали місце статеві зносини неповнолітнього обвинуваченого з нею; а також показаннями свідків, у т. ч. малолітніх, допитаних у присутності їх законних представників та педагога, іншими доказами, що є у кримінальному провадженні.

Так, малолітня потерпіла, будучи допитаною у присутності її законного представника, педагога, суду показала, що їй виповнилось 13 р.. У 2016 р. у день святкування дня її села, а також 07.11.16 р. щодо неї з боку неповнолітнього обвинуваченого вчинялись насильницькі дії, про які вона не бажає в даний час згадувати. Те, у чому обвинувачують неповнолітнього обвинуваченого, мало місце двічі. Вона кричала про допомогу, але ніхто не допоміг. Свідки цих подій були, однак, вона їх не знає. Насильство щодо неї з боку неповнолітнього обвинуваченого мало місце двічі у тому ж покинутому будинку. Неповнолітній обвинувачений 07.11.16 р. затягнув туди її силою. Тоді насильство з нею трапилось вдруге. Статевим життям вона живе з 07.11.16 р. - коли її згвалтував неповнолітній обвинувачений, до цього дня у статеві відносини вона не вступала. Обвинувачений її по вулиці тягнув за собою і бив по голові кулаком, руками. Вона злякалась, кричала, але ніхто не вийшов на допомогу. На той момент на вулиці вже було темно. Своєї згоди на вступ у статеві відносини з неповнолітнім обвинуваченим вона не висловлювала. Своїй матері вона про насильство, що мало місце щодо неї, не розповідала. Коли матір знайшла її у нежилому будинку з неповнолітнім обвинуваченим, то вона все розповіла матері. Коли неповнолітній обвинувачений привів її до нежилого будинку, то він не намагався відчинити вхідні двері, а відразу підійшов до вікна. При цьому неповнолітній обвинувачений зірвав шибу вікна і вона чула, як тріснуло скло. У вікно він першою запхав її, а потім проник сам. Лише тоді, коли вони проникли у будинок, долоня неповнолітнього обвинуваченого у місці порізу стала кровити, цією кров`ю була вимазана і вона. Неповнолітній обвинувачений спочатку роздягнув її своєю однією рукою, утримуючи її іншою своєю рукою та ногою за шию. Потім неповнолітній обвинувачений роздягнувся сам. Мали місце статеві стосунки до моменту, коли у покинутий будинок проникла її матір та поліцейські. У вирішенні справи покликається на розсуду суду та бажає, щоб неповнолітній обвинувачений поніс належне покарання.

Тобто, наведеними вище показаннями стверджується та обставина, що 07.11.16 р. у вказаному вище житловому будинку мали місце статеві зносини між неповнолітнім обвинуваченим та малолітньою потерпілою. Вказане вище визнається неповнолітнім обвинуваченим та стверджується рядом інших доказів у справі, що наведені нижче.

Крім того, свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює заст. директора з навчально - виховної роботи ЗОШ с. Деревка Любешівського району Волинської області. Була класним керівником неповнолітнього обвинуваченого. О 17 год. 07.11.16 р. вона була вдома. Її малолітня дочка та малолітні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до сутінок гуляли на вулиці. Коли стемніло, вона почула, діти зайшли у кухню. Через 5 - 7 хв. її 11 ти річна дочка підійшла до неї, стривожено сказала, що прийшов неповнолітній обвинувачений і забрав малолітню потерпілу. Вона вийшла на вулицю, але на вулиці було тихо. Їй було відомо, що малолітня потерпіла та неповнолітній обвинувачений раніше спілкувались між собою, а брат малолітньої потерпілої ОСОБА_16 казав, що раніше - і товаришували, саме тому це її не здивувало і не стривожило. Але попередньо неповнолітній обвинувачений підходив до дітей і останні прибігли додому, так як боялись його - неповнолітній обвинувачений має у селі негативну репутацію. Вона увімкнула дітям світло на вулиці і постояла, доки вони розходились по домах. Як педагог вона може сказати, що малолітня потерпіла є нестриманою у поведінці, а неповнолітній обвинувачений - попередньо вчиняв крадіжки. Однак, вона особисто малолітнім дітям про неповнолітнього обвинуваченого будь - якої негативної інформації не повідомляла.

Малолітній свідок ОСОБА_17 , будучи допитаною у присутності її законного представника, педагога, суду показала, що їй виповнилось 11 р.. З неповнолітнім обвинуваченим стосунків вона не підтримує, а з малолітньою потерпілою - спілкується. Коли вона восени 2016 р. з друзями гралась на вулиці біля свого будинку, стемніло, до них підійшов неповнолітній обвинувачений, покликав до себе малолітнього ОСОБА_18 і щось показав йому. Малолітній свідок ОСОБА_14 підбіг до неї, перелякано сказав, що прийшов неповнолітній обвинувачений. Вона підбігла і сказала дівчатам, з якими гралась, щоб заховатись у її дворі. Вони сильно злякались, так як раніше неповнолітній обвинувачений приходив у нетверезому стані; чули про останнього у селі негативні характеристики. Сидячи у дворі, вони: вона, малолітні ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 - чули як біля воріт її будинку на дорозі малолітня потерпіла кричала: «Що ти хочеш?, «Відстань від мене». Іншу мову малолітньої потерпілої вона не розібрала. Мови неповнолітнього обвинуваченого вона не чула. Вона з друзями ховалась за її будинком у її дворі біля 15 20 хв.: спочатку були на кухні, а потім вона своїй матері - свідкові ОСОБА_12 - сказала, що неповнолітній обвинувачений прийшов. Казала, що і малолітня потерпіла була. Її мама вийшла надвір і подивилась, але поблизу нікого вже не було. Після того вона з малолітньою потерпілою не бачилась і не спілкувалась.

Малолітній свідок ОСОБА_19 , будучи допитаним у присутності його законного представника, педагога, суду показав, що йому виповнилось 11 р.. малолітня потерпіла його сестра. З неповнолітнім обвинуваченим він стосунків не підтримує. Коли він восени 2016 р., увечері, в період з 19 по 22 год. з друзями грався на вулиці біля будинків малолітніх свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , до них прийшов неповнолітній обвинувачений. Вони всі побігли до будинку малолітнього свідка ОСОБА_21 .. Малолітня потерпіла йшла помалу, також зайшла у двір, а потім побігла, а неповнолітній обвинувачений її доганяв. Неповнолітній обвинувачений сказав малолітній потерпілій піти поговорити. Остання сказала, що не хоче і побігла до малолітнього свідка ОСОБА_21 .. Малолітня потерпіла спочатку відходила від неповнолітнього обвинуваченого, а потім - побігла, а останній до малолітньої потерпілої підходив, а потім - біг, наздоганяв. Неповнолітній обвинувачений схопив малолітню потерпілу за руку вище ліктя своєю лівою рукою, завівши її праву руку за спину, і повів малолітню потерпілу до центру села. Остання опиралась, просила її відпустити, намагалась втекти, але не кричала. Він запитав неповнолітнього обвинуваченого, куди він веде малолітню потерпілу, але відповіді не отримав. Він злякався за свою сестру та став стукати у двері і вікна будинку ОСОБА_22 , щоб вони зателефонували до його матері. Сам він на велосипеді поїхав до матері, повідомив останній про цю подію. Мати запитала його, куди неповнолітній обвинувачений повів його сестру і він сказав, що - до центру села. Тоді мати поїхала шукати сестру.

Малолітній свідок ОСОБА_23 будучи допитаним у присутності його законного представника, педагога, суду показав, що йому виповнилось 11 р.. З малолітньою потерпілою та неповнолітнім обвинуваченим стосунки нормальні. Коли восени 2016 р. увечері він грався з друзями біля будинку малолітнього свідка ОСОБА_20 з останньою, ОСОБА_24 , сестрою ОСОБА_25 , неповнолітній обвинувачений прибіг до нього і показав щось, але що саме, він не побачив. Потім неповнолітній обвинувачений підійшов до малолітньої потерпілої і вони кудись пішли. Він з друзями продовжив гратись, коли дівчата побігли у двір, він також побіг.

Малолітній свідок ОСОБА_26 будучи допитаною у присутності її законного представника, педагога, суду показала, що їй виповнилось 11 р.. Коли восени 2016 р. увечері вона гралась з друзями біля будинку малолітнього свідка ОСОБА_20 , прийшов неповнолітній обвинувачений. Вони побігли у двір ОСОБА_22 та продовжувати гратись, а неповнолітній обвинувачений наздоганяв малолітню потерпілу.

Показаннями вказаних вище свідків доводиться та обставина, що увечері 07.11.16 р., коли малолітня потерпіла була у колі своїх друзів малолітніх свідків, неповнолітній обвинувачений, прийшовши до них, спілкувався, в основному, з малолітньою потерпілою. Коли остання від нього втікала - наздоганяв її та згодом вони разом пішли від будинку свідка ОСОБА_12 по вулиці в сторону центра села. Суд враховує, що жоден з цих малолітніх свідків не ствердив суду тієї обставини, що переляк від приходу неповнолітнього обвинуваченого був викликаний конкретною обставиною, діями неповнолітнього обвинуваченого по відношенню, зокрема, до малолітньої потерпілої, а покликання мається лише на загальну негативну репутацію неповнолітнього обвинуваченого у селі.

І хоча неповнолітній обвинувачений з малолітньою потерпілою того ж вечора були виявлені у покинутому будинку поблизу місця проживання неповнолітнього обвинуваченого, ці показання малолітніх свідків, разом з тим, спростовують показання неповнолітнього обвинуваченого у тій їх частині, що увечері 07.11.16 р. він зустрівся з малолітньою обвинуваченою вже біля нежилого будинку ОСОБА_27 поблизу свого дому.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що вона є матір`ю малолітньої потерпілої. Увечері 07.11.16 р. її малолітня дочка потерпіла у справі, та її малолітній 11 ти річний син малолітній свідок ОСОБА_19 попросились піти в магазин. Маючи недобре передчуття, вона через деякий час вирішила піти їх шукати. Коли вона одягалась, в хату вбіг її малолітній син - малолітній свідок ОСОБА_19 , який плакав, і сказав: « ОСОБА_29 посунув»; ще показав, як посунув за комір, каптур і рукою за шию; сказав, що він сильно злякався, що малолітня потерпіла втікала, а неповнолітній обвинувачений - її доганяв. Син казав, що так як неповнолітній обвинувачений спочатку бігав і за ними, вони заховались у дворі. Так як малолітній син приїхав велосипедом, вона цим же велосипедом із малолітнім сином поїхала шукати дочку потерпілу у справі. Вона їхала по дорозі і світила ліхтарем, думаючи, що неповнолітній обвинувачений міг надягнути шнура на шию її малолітній дочці, прив`язати до чогось, так як їй було відомо, що неповнолітній обвинувачений вчиняв насильницькі дії щодо своєї бабусі. Зустрівши сусіду ОСОБА_30 , запитала, чи він не бачив неповнолітнього обвинуваченого та її малолітню дочку; попросила завести додому її малолітнього сина. Далі вона поїхала сама, нікого не зустріла, а біля магазину побачила продавця з магазину ОСОБА_31 і чоловіка. Їх також запитувала, чи не бачили неповнолітнього обвинуваченого і її дочку. Вона зателефонувала дільничному поліції і повідомила про подію. Дільничний поліції намагався телефонувати до опікуна неповнолітнього обвинуваченого. Біля повороту вона побачила автомобіль поліції, попросила поліцейських допомоги. Вона знала, що неповнолітній обвинувачений у покинутому житловому будинку мав схованку. Шукати дочку далі вона поїхала з поліцією. Коли вони підійшли до покинутого будинку, присвічували лише телефонами. Жодних криків біля покинутого будинку вона не чула. Двері у покинутому будинку були зачинені на навісний замок, але вона помітила, що ліва рама у вікні була вирвана і скла не було, інша рама вікна була відчиненою. Вікно від поверхні землі розташоване - на відстані 1 м., крім того, у тому місці є призьба, дошки. Вона здогадалась, що її малолітня дочка - тут. Вона залізла у будинок через вікно і побачила всередині свою малолітню дочку. Остання стояла роздягненою та тримала одіяло, плакала, казала, що неповнолітній обвинувачений її сюди затягнув, вкинув, сама вона сюди не йшла. Коли поліцейський виявив у будинку неповнолітнього обвинуваченого під ліжком і витягнув, то той також був роздягненим. Решта троє поліцейських зайшли у будинок через двері, зірвавши навісного замка. Її малолітня дочка була забруднена, у неї були побої на ребрах, червоне обличчя та шия. Неповнолітній обвинувачений мав подерте обличчя. Дочка казала їй, що неповнолітній обвинувачений її роздягав, тримаючи однією рукою та притримуючи ногою, бив, душив, закривав одіялом рота. Дочка їй початку сказала, що у неї з неповнолітнім обвинуваченим статевого акта не було, але при працівникові поліції ОСОБА_32 сказала, що був статевий акт. З моменту, коли її малолітній син ОСОБА_16 - повідомив їй про те, що неповнолітній обвинувачений потягнув її дочку, до моменту телефонування до дільничого поліції пройшло біля 40 хв.. Коли вперше її малолітня дочка мала статеві стосунки, їй не відомо. Про те, що статевий акт у її дочки був з неповнолітнім обвинуваченим 20.06.16 р. у день святкування дня їх села, що останній її затягнув та зґвалтував, її малолітня дочка повідомила іншим особам під час ток шоу у м. Києві і тоді про це вперше почула і вона. 20.06.16 р. вона з дочкою випасала худобу, а увечері відбувалось святкування дня села. Її дочка о 16 год. пішла з пасовища додому, потім з дівчатами до клуба святкувати, а вона повернулась додому о 21 - 22 год.. Коли саме дочка 20.06.16 р. повернулась додому, вона не пригадує. З приводу подій 20.06.17 р., коли вони повернулись додому, її малолітня дочка сказала їй, що коли вона йшла у туалет біля клубу і неповнолітній обвинувачений її зловив, то затягнув кудись, хоча вона кричала і просила її відпустити, та познущався з неї. Про стосунки її малолітньої дочки з неповнолітнім обвинуваченим їй не відомо. Чи неповнолітній обвинувачений товаришував з її малолітньою дочкою, їй не відомо, але раніше неповнолітній обвинувачений викрав у її малолітньої дочки гроші, забрав музичну колонку. Її малолітня дочка товаришує з малолітніми свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_33 .. До літа 2016 р. у неї з малолітньою дочкою стосунки були більш довірливими, в даний час її малолітня дочка стала скритною, нервовою, відлюдною, хворобливою, не бажає та соромиться згадувати про події, що мали місце з нею. Зазначила, що коли виявила свою малолітню дочку у покинутому будинку, сама застосувала до неї та неповнолітнього обвинуваченого непедагогічні методи виховання - побої, так як допускала вчинення дочкою маломорального вчинку. Як законний представник малолітньої потерпілої неповнолітнього обвинуваченого прощає, але бажає, щоб він поніс належне покарання.

Однак, суд критично оцінює показання вказаного вище свідка у тій їх частині, що при виявленні малолітньої потерпілої у покинутому будинку, остання мала сліди побоїв на ребрах, червоне обличчя та шию, а неповнолітній обвинувачений - мав подерте обличчя.

З наведених вище підстав суд критично оцінює і показання малолітньої потерпілої у тій їх частині, що вона 07.11.16 р. отримувала від обвинуваченого побої та чинила активний опір неповнолітньому обвинуваченому.

Так, такі показання малолітньої потерпілої та її законного представника свідка ОСОБА_28 спростовуються висновками експертів: № 198 від 09.11.16 р. проведеної у присутності законного представника малолітньої підекспертної судово медичної експертизи малолітньої потерпілої (а. с. 123, 124), що було проведено безпосередньо після виявлення неповнолітніх у покинутому будинку, згідно з яким у малолітньої потерпілої будь яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів тощо та їх наслідків не виявлено; № 199 від 09.11.16 р. проведеної судово медичної експертизи неповнолітнього обвинуваченого (а. с. 126, 127), що було проведено безпосередньо після виявлення неповнолітніх у покинутому будинку, згідно з яким у неповнолітнього обвинуваченого виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани в ділянці правої китиці, саден у ділянці грудної клітки ззаді і обох верхніх кінцівок. Ці легкі тілесні ушкодження утворились: поверхнева різана рана в ділянці правої китиці від дії гостро ріжучого предмета в кількості однієї контактуючої дії; садна в ділянці грудної клітки ззаді і обох верхніх кінцівок від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останнього (останніх) в кількості трьох контактів терміном утворення не більше 1 2 діб до моменту експертизи, в кількості трьох контактів, можливо, при обставинах, вказаних у постанові слідчого та підекспертним. При цьому будь яких тілесних ушкоджень у вигляді подряпин на обличчі неповнолітнього обвинуваченого не виявлено.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що він працює у Любешівському ВП (далі ВП). 07.11.16 р. він разом із працівником поліції ОСОБА_35 приступив до чергування в складі групи зі свідками ОСОБА_36 та ОСОБА_37 .. Біля 19 год. черговий повідомив, що у с. Деревку Любешівського району Волинської області, гр. Мандзику односельчанин ОСОБА_38 погрожував предметом, схожим на ножа. Він зі свідками ОСОБА_39 та ОСОБА_36 у автомобілі чекали, поки йде з`ясування обставин. До автомобіля підійшла свідок ОСОБА_28 і повідомила, що бачила, що неповнолітній обвинувачений ходив з її дочкою і попросила допомогти знайти дочку. Вона сіла до них у автомобіль і вони патрулювали вулиці біля 10 хв.. Свідок ОСОБА_28 попросила зупинитись біля покинутого будинку, де неповнолітній обвинувачений ховав речі, і де, припустила, доцільно подивитись, чи він там є. Вони підійшли до будинку, двері були замкнені на навісний замок. Вікно було відкрите повністю, розбите скло. Працівник поліції свідок ОСОБА_40 пішов оглянути другий бік будинку, а він з працівником поліції свідком ОСОБА_36 залишився біля вікна. Всього біля покинутого будинку вони провели не багато часу, криків не чули. Свідок ОСОБА_28 сказала, що залізе всередину і подивиться, чи є хто у будинку. Коли свідок ОСОБА_28 залізла у будинок, то відразу почулись крики. Відразу у будинок через вікно заліз свідок ОСОБА_41 та він. У будинку він побачив, що на ліжку сидить малолітня потерпіла, оголена та накрита одіялом. Свідок ОСОБА_42 з під ліжка витягнув неповнолітнього обвинуваченого, який також був оголеним. Свідок ОСОБА_28 кричала. Він зрозумів, що у будинку - її дочка. Малолітня потерпіла була налякана, плакала та на запитання когось з працівників поліції казала, що неповнолітній обвинувачений насильно її затягнув у будинок, згвалтував. Неповнолітніх було доставлено у ВП.

Свідок ОСОБА_40 суду показав, що він працює у Любешівському ВП. 07.11.16 р. він приступив до чергування в складі СОГ з ОСОБА_43 та свідком ОСОБА_44 .. Біля 19 год. надійшло повідомлення, що у с. Деревку Любешівського району Волинської області, на ОСОБА_45 напав неповнолітній обвинувачений. Інформація не підтвердилась. Коли вони були у автомобілі, підбігла свідок ОСОБА_28 і повідомила, що неповнолітній обвинувачений насильно потягнув її дочку у невідомому напрямку. Вони посадили свідка ОСОБА_28 у автомобіль і попросили показати, де може бути неповнолітній обвинувачений. Коли вони проїжджали повз будинок, де проживає неповнолітній обвинувачений та покинутий будинок, розташований поряд, свідок ОСОБА_28 сказала, що їй відомо, що у цьому будинку неповнолітній обвинувачений раніше переховував викрадені ним речі, є потреба зупинитись і перевірити. Вони всі підійшли до будинку. Двері були замкнені на навісний замок. Вікно було розбите. Коли він обходив будинок з ліхтарем, то почув крики свідка ОСОБА_28 .. Підбігши до вікна будинку, побачив, що свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_28 біля будинку немає, а свідок ОСОБА_34 - пролізає у вікно будинку. Він підбіг до вхідних дверей, зірвав навісний замок, і зайшов у будинок. У кімнаті він побачив неповнолітнього обвинуваченого, який був оголений та лежав на підлозі; малолітню потерпілу, яка сиділа на дивані і прикривалась одіялом, плакала та кричала, що неповнолітній обвинувачений її затягнув сюди силою, що все було насильно, що неповнолітній обвинувачений її згвалтував. Неповнолітній обвинувачений казав, що статевий акт був за згодою. На неповнолітньому обвинуваченому та малолітній потерпілій він тілесних ушкоджень, подряпин не бачив. Він став фотографував все на мобільний телефон, викликали підкріплення. Виявлених осіб було доставлено у ВП.

Свідок ОСОБА_42 суду показав, що він працює у Любешівському ВП. 07.11.16 р. він приступив до чергування в складі СОГ зі свідком ОСОБА_37 .. Біля 19 год. надійшло повідомлення, що у с. Деревку Любешівського району Волинської області, на ОСОБА_45 у дворі з ножем кидався неповнолітній ОСОБА_38 . Йшло з`ясування обставин. Коли вони були у автомобілі, під`хала на велосипеді свідок ОСОБА_28 і повідомила, що неповнолітній обвинувачений насильно забрав її дочку і повів у невідомому напрямку. Вони посадили свідка ОСОБА_28 у автомобіль і коли вони проїжджали повз будинок, де проживає неповнолітній обвинувачений, та покинутий будинок, розташований поряд, свідок ОСОБА_28 попросила зупинитись і сказала, що у цьому будинку може знаходитись неповнолітній обвинувачений із її дочкою. Вони всі підійшли до будинку. Двері були замкнені на навісний замок. Вікно було відчинене. Біля будинку вони пробули біля 1 хв.. Свідок ОСОБА_28 сказала, що залізе всередину через вікно і подивиться, чи немає у будинку неповнолітнього обвинуваченого та малолітньої потерпілої. Коли свідок ОСОБА_28 залізла у будинок, то відразу у будинку почались крики. Відразу у будинок через вікно заліз і він. У будинку він побачив, що там є малолітня потерпіла, яка була оголена, та виявив, що під ліжком ховається неповнолітній обвинувачений, який також був оголеним. Коли з - під ліжка дістали неповнолітнього обвинуваченого, на запитання працівника поліції та матері про те, що тут сталось, малолітня потерпіла сказала, що неповнолітній обвинувачений силоміць затягнув її у будинок, силою заставив сюди прийти, та згвалтував. Коли у будинок зайшов свідок ОСОБА_40 , то став знімати все на мобільний телефон. Якихось тілесних ушкоджень у малолітньої потерпілої та неповнолітнього обвинуваченого він не помітив, так як було темно. Виявлених осіб було доставлено у ВП.

Із показань наведених вище свідків - поліцейських вбачається, що з того моменту, коли вони з матір`ю малолітньої потерпілої підійшли до покинутого будинку та до того моменту, допоки мати малолітньої потерпілої, яка проникла у житловий будинок, виявила там неповнолітніх, будь - яких звуків чи криків, що свідчили б про те, що неповнолітній обвинувачений ґвалтує малолітню потерпілу із застосуванням насильства чи погроз застосування такого, чи остання чинить опір, звуків боротьби тощо, навіть при відсутності однієї із віконних шиб будинку, вони не чули.

Наведене вище приводить суд до висновку, що до виявлення неповнолітніх у покинутому будинку матір`ю малолітньої потерпілої, остання не чинила такого пору, що міг би бути розцінений як активний - діям неповнолітнього обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що покинутий будинок розташований на вулиці села і по сусідству з будинком, де мешкає сам неповнолітній обвинувачений та його родичі. Тобто, місце розташування покинутого будинку не є таким, де неповнолітній обвинувачений міг би, розраховувати на те, що ніхто із сторонніх осіб на вулиці не виявить неповнолітніх у цьому будинку та не зможе завадити йому у вчиненні насильства щодо особи, чи не наведе підозру саме на нього, оскільки він мешкає у безпосередній близькості до покинутого будинку, де мали місце події увечері 07.11.16 р..

Крім того, свідок ОСОБА_47 суду показав, що він працює дільничним поліції у Любешівському ВП. О 20 год. 07.11.16 р. до нього зателефонувала свідок ОСОБА_28 і сказала, що її малолітній син ОСОБА_16 повідомив їй, що неповнолітній обвинувачений кудись потягнув її малолітню дочку ОСОБА_48 . Він сказав їй йти в ту сторону та сказав, що він скоро буде у селі. Він дізнався від чергового про місцезнаходження СОГ, зателефонував до свідка ОСОБА_49 .. Останній сказав, що свідок ОСОБА_28 вже у їх автомобілі і вони прямують до будинку неповнолітнього обвинуваченого. Останній по місцю проживання характеризується негативно, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за крадіжки. Малолітня потерпіла характеризується по місцю проживання посередньо.

Наведені вище показання свідка дільничного поліції - свідчать про те, що виховний вплив як членів родини неповнолітнього обвинуваченого, так і членів родини малолітньої потерпілої на поведінку останніх, за станом на той час, був, безсумнівно, недостатнім.

Винуватість неповнолітнього обвинуваченого у повному обсязі обвинувачення, встановленого судом доведеним, підтверджується також такими письмовими доказами у справі:

-протоколом огляду місця події від 08.11.16 р. з фототаблицями (а. с. 119 122),

згідно з яким у присутності власника домоволодіння, було оглянуто територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , що огороджена, зокрема, від вулиці - парканом, від сусіднього домогосподарства, де проживає неповнолітній обвинувачений, металевою сіткою. На території домогосподарства є нежилий житловий будинок, що також оглянутий. Виявлено порушення одного з чотирьох дерев`яних вікон будинку: ліва рухома частина вікна знаходиться на землі під віконним пройомом. Скло у цій частині відсутнє, розбите. Інша рухома частина вікна відчинена, ціла. Розмір віконного пройому є таким, що дає можливість середньостатистичній людині вільно потрапити через нього в середину будинку. Двері будинку зачиняються на навісний замок, що на момент огляду знаходиться на скобі у відчиненому вигляді. У будинку є дві житлові кімнати, коридор, візуально нежилі. У одній з кімнат є два ліжка з постільними приналежностями. Зокрема, на ліжку з металевого каркасу, що розташоване зліва від входу у кімнату, є матрац, ковдри, простирадло білого кольору забруднене, подушки. Прим`ятості та складки маються на подушці та простирадлі. Загальна обстановка не порушена. Матеріальних слідів злочинної діяльності, що можливо було б вилучити, не виявлено;

- протоколом огляду предметів від 08.11.16 р. з фототаблицями та 11 ма фото, згідно

з яким було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг», що виданий добровільно 08.11.16 р. свідком ОСОБА_37 .. Виявлено вмонтовану камеру, діодний спалах та звуковий динамік. У пункті меню «галерея» виявлено папку «Камера (132) з піктограмами електронних фото. Перегляданням 11 фото з датою 07.11.16 р. встановлено наявність фото двох осіб (чоловічої та жіночої статі) в, відповідно, оголеному та напівоголеному вигляді, у житловому приміщенні. Проведено роздруківку фото за допомогою персонального комп`ютера.

Аналізуючи вказаний вище письмовий доказ у сукупності з показаннями неповнолітнього обвинуваченого, малолітньої потерпілої, свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_46 , ОСОБА_52 , у тій їх частині, що стосуються обставин виявлення неповнолітнього обвинуваченого та малолітньої потерпілої у покинутому житловому будинку, суд враховує, що:

- у тій кімнаті будинку, де були виявлені неповнолітні, не було виявлено порушення

обстановки, що свідчило б про опір малолітньої потерпілої діям неповнолітнього обвинуваченого;

- до моменту виявлення обох неповнолітніх матір`ю малолітньої потерпілої у будинку, жодних звуків боротьби (опору) потерпілої обвинуваченому ні свідки - поліцейські, ні свідок - матір малолітньої потерпілої, які перебували біля будинку у безпосередній близькості та ще й при відсутності однієї із віконних шиб, не чули;

- виявлені неповнолітні обоє були повністю оголеними і не обутими, що ставить під сумнів вчинення насильницьких дій неповнолітнім обвинуваченим стосовно малолітньої потерпілої з врахуванням показань останньої щодо того, яким чином неповнолітній обвинувачений роздягав її та роздягався сам у покинутому будинку 07.11.16 р.;

- на першопочаткові запитання своєї матері та поліцейських при виявленні її у покинутому будинку малолітня потерпіла не відразу заявила про те, що між нею та неповнолітнім обвинуваченим мали місце статеві зносини, повідомивши спочатку лише про те, що добровільно у покинутий будинок вона не проникала;

- ні у малолітньої потерпілої, ні у неповнолітнього обвинуваченого не було виявлено безпосередньо 09.11.17 р. будь - яких тілесних ушкоджень, що є характерними для зґвалтування.

Наведене приводить суд до висновку про те, що після проникнення обох неповнолітніх у покинутий будинок (малолітня потерпіла першою, а неповнолітній обвинувачений другим), не було активного опору малолітньої потерпілої неповнолітньому обвинуваченому при доланні такої перешкоди проникнення у покинутий будинок - як віконна рама.

Жодних пошкоджень одягу, зокрема, малолітньої потерпілої, що були б характерними та спричиненими об`єктивними обставинами, пов`язаними з проникненням у будинок через вікно, або роздяганням однією особою іншої особи засобом однієї руки з одночасним утриманням особи потерпілої іншою рукою немає. Тобто, і одяг, взуття з обох ніг малолітньої потерпілої, як вона про це показала суду, було знято неповнолітнім обвинуваченим без перешкод з її боку.

Суд враховує, що при появі у будинку матері, малолітня потерпіла поскаржилась на те, що у будинок її було заведено проти її волі, однак, утрималась від повідомлення того, що з нею у цьому будинку мали місце статеві зносини. При цьому, суд враховує, що відповідно до висновку судово медичного експерта, малолітня потерпіла на той час вже жила статевим життям.

-протоколом огляду речей від 09.11.16 р. з фототаблицями (а. с. 169 175), згідно

з яким було оглянуто одяг неповнолітнього обвинуваченого, що був вилучений 08.11.16 р., із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, на штанах чоловічих, трусах чоловічих тканинних; одяг малолітньої потерпілої, з механічними пошкодженнями з`єднувального шва лицевої сторони правого рукава та з`єднувального шва у ділянці нижньої частини трусів жіночих тканинних;

висновком експерта № 70/70 від 08.12.16 р. з фототаблицями проведеної судової

імунологічної експертизи (а. с. 128 - 142), згідно з яким кров неповнолітнього обвинуваченого відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти В системи АВ0. На представленому на дослідження одязі малолітньої потерпілої, що наданий у розпорядження органів досудового розслідування 08.11.16 р. законним представником малолітньої потерпілої як такому, у якому малолітня потерпіла знаходилась в момент вчинення інкримінованого неповнолітньому обвинуваченому злочину; у відібраних у останньої під час її медосвідування 08.11.16 р. біологічних зразках, крові та сперми не виявлено;

-висновком експерта № 36 від 20.12.16 р. з таблицями проведеної судово медичної

експертизи речових доказів (а. с. 144 - 152), згідно з яким кров неповнолітнього обвинуваченого відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВ0. Дослідженням слини неповнолітнього обвинуваченого встановлено, що він відноситься до категорії видільників. Кров малолітньої потерпілої відноситься до групи АВ (IV) ізосерологічної системи АВ0. Дослідженням слини малолітньої потерпілої встановлено, що вона відноситься до категорії невидільників. При судово цитологічному дослідженні нижньої білизни (трусах) неповнолітнього обвинуваченого, у плямах знайдено кров людини і виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Однак, її статеву приналежність встановити не виявилось можливими. При дослідженні плями (об № 7) на трусах неповнолітнього обвинуваченого, знайдено сперму та виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Тобто, знайдені сліди крові на трусах неповнолітнього обвинуваченого походять від особи, кров якої містить антиген А. Сліди сперми походять від особи, кров якої містить антиген А і відноситься до категорії видільників. Наведене вище вказує, що сліди крові та сперми походять від самого неповнолітнього обвинуваченого. Слідів епітелію піхви малолітньої потерпілої на трусах неповнолітнього обвинуваченого та відібраних у нього 08.11.16 р. біологічних зразках, не виявлено;
Суд приймає до уваги, що кров неповнолітнього обвинуваченого було виявлено лише на штанах та трусах неповнолітнього обвинуваченого. На одязі малолітньої потерпілої крові неповнолітнього обвинуваченого виявлено не було. Це спростовує показання останньої у тій їх частині, що оскільки неповнолітній обвинувачений порізав руху об віконне скло, то з рани йшла кров і кров`ю була вимазана й вона під час вчинення неповнолітнім обвинуваченим інкримінованих йому діянь.

Таким чином, показання малолітньої потерпілої як безпосередньої учасниці подій, що мали місце увечері 07.11.16 р., є непослідовними та у сукупності з іншими доказами, що є у матеріалах кримінального провадження, не є переконливими та такими, що не викликають сумніву у вірності кваліфікації дій неповнолітнього обвинуваченого органами досудового розслідування.

-висновком експерта № 198 від 09.11.16 р. проведеної у присутності законного

представника малолітньої підекспертної судово медичної експертизи малолітньої потерпілої (а. с. 123, 124), згідно з яким у останньої будь яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів тощо та їх наслідків не виявлено. Тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх та внутрішніх статевих органів при сумісному огляді з лікарем акушер - гінекологом також не виявлено. При цьому, суд враховує, що під час медосвідування малолітня потерпіла пояснила, що неповнолітній обвинувачений, погрожуючи їй словесно, затягнув у нежилий будинок, заламував руки, тягнув за волосся, роздягнув, повалив на ліжко, закривав рота ковдрою, згвалтував. Раніше статевим життям не жила. Однак, при сумісному лікарському огляді виявлено, що статеві органи малолітньої потерпілої безпосередньо після виявлення її у покинутому будинку, де, як встановлено судом, мали місце з нею статеві зносини - без гіперемії;
-висновком експерта № 148 від 23.01.17 р. проведеної судово медичної експертизи

малолітньої потерпілої (а. с. 125), згідно з яким, з врахуванням вищенаведеного висновку експерта № 198 від 08.11.16 р., у малолітньої потерпілої виявлено порушення цілості дівочої пліви, описані у висновку експерта № 198 від 08.11.16 р., як наслідок її розривів і того, що до моменту медосвідування підекспертна жила статевим життям;
Суд приймає до уваги, що при медосвідуванні малолітньої потерпілої у останньої не було виявлено жодних тілесних ушкоджень, як то садна і крововиливи на шиї як наслідок утримування за шию, на руках як наслідок утримування за руки, на зовнішніх та внутрішніх статевих органах як наслідок насильства; до моменту медосвідування підекспертна вже жила статевим життям.

Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 9 від 28.11.16 р., у малолітньої потерпілої в період, що відноситься до часу вчинення проти неї правопорушення, виявлялись ознаки акцентуації характеру по емоційно нестійкому типу в ст. нестійкої компенсації. Однак, ступінь їх вираженості не така, щоб вона не могла правильно сприймати факти, що мають доказове значення у провадженні і давати показання про них. У малолітньої потерпілої в даний час виявляються ознаки акцентуації характеру по емоційно нестійкому типу в ст. нестійкої компенсації, однак, ступінь їх вираженості не така, що вона не може правильно сприймати факти, що мають доказове значення у провадженні і давати показання про них. За рівнем інтелектуального та психосексуального розвитку малолітня потерпіла, за її індивідуально психологічними особливостями та емоційним станом, могла правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій та могла чинити опір. Індивідуально психологічних особливостей, що суттєво вплинули б на характер показів у кримінальному провадженні, у малолітньої потерпілої не виявлено. Психічний стан останньої в момент вчинення відносно неї неправомірних дій, не міг вплинути на правильність сприйняття нею, запам`ятовування та відтворення фактів, що мають значення для кримінального провадження. Підвищеної схильності до навіювання та фантазування у малолітньої потерпілої не виявлено.

Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 298 від 24.11.16 р., у неповнолітнього обвинуваченого ознак будь - якого психічного захворювання, а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення, не виявлялось. Він міг усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. У неповнолітнього обвинуваченого ознак будь - якого психічного захворювання в даний час не виявляється. Він може усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує. Неповнолітній обвинувачений не має будь - яких відхилень психіки у сексуальній сфері, які можуть спонукати його на вчинення згвалтування, насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом та обумовлювати таку його поведінку. Неповнолітній обвинувачений не має будь - яких психічних вад, через які він не може реалізувати своє право на захист. За психологічними критеріями загальний психічний розвиток неповнолітнього обвинуваченого відповідний вікові, з якого настає кримінальна відповідальність. З врахуванням його індивідуально психологічних особливостей, він міг правильно сприймати важливі по справі обставини, розуміти значення скоєних дій та прогнозувати їх наслідки.

Як пояснив у судовому засіданні експерт, ознаки акцентуації характеру малолітньої потерпілої по емоційно нестійкому типу, є результатом тривалого процесу формування в умовах оточуючого побуту, кола оточення з врахуванням віку. Відмічена у висновку експертизи поведінка малолітньої потерпілої як підекспертної свідчила про небажання останньої висвітлювати події, учасником яких вона була, з огляду на небажання розголосу про ці події, а не у зв`язку з тим, що вона має негативні переживання, пов`язані з фактом насильства щодо неї. З врахуванням результатів експертиз такого виду як щодо малолітньої потерпілої, так і щодо неповнолітнього обвинуваченого, останній, навіть з огляду на притаманні йому риси наполегливості та бажання вливати на інших осіб, можливість підпорядковувати їх собі, пригнічувати своєю владністю, не мав на час події такого впливу на малолітню потерпілу, що повністю пригнічував би чи унеможливлював би опір з її боку неправомірним діям щодо неї.

Неповнолітній обвинувачений органами досудового розслідування обвинувачувався у тому, що:

- він о 22 год. 20.06.16 р., знаходячись поблизу Деревківського будинку культури, що розташований по АДРЕСА_1 , зустрів малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, керуючись метою вступу з останньою у статеві зносини, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, будучи достовірно обізнаним про вік малолітньої потерпілої, шляхом обману, що виражався у повідомленні їй неправдивих відомостей, провів останню на територію нежилого домогосподарства гр. ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 , де, застосувавши фізичне насильство, що виразилось у загинанні рук, насильно завів її до середині вказаного вище нежилого будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні вищевказаного нежилого будинку, насильницьким способом оголив тіло дівчини, після чого вступив з нею у статеві зносини природним способом, вчинивши проти її волі насильницький статевий акт, чим завдав останній глибоку моральну травму, заподіяв фізичний біль та пошкодив дівочу пліву. Своїми умисними протиправними діями, що виразились у згвалтуванні малолітньої, тобто, у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 152 КК України;

- він же, о 20 год. 07.11.16 р., зустрівши малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на вул. Квітневій у с. Деревку Любешівського району Волинської області, керуючись метою вступу з останньою у статеві зносини, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, будучи достовірно обізнаним про вік останньої, утримуючи малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за руки та штовхаючи її у напрямку нежилого будинку гр. ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 , провів малолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вказаного приміщення та заштовхав у його середину через віконну раму. Продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у вказаному вище житловому будинку, став висловлювати на адресу малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , погрози застосування фізичного насильства у вигляді фізичної розправи над нею, а у подальшому, застосувавши фізичне насильство, що виразилось у насильницькому утриманні, затуливши рот малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покривалом, насильницьким способом оголив тіло малолітньої потерпілої, після чого вступив з нею у статеві зносини природним способом, чим завдав останній глибоку моральну травму. Тим самим своїми умисними протиправними діями, що виразились у зґвалтуванні малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинених повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.

Однак, у судовому засіданні не здобуто переконливих доказів того, що мало місце інкриміноване неповнолітньому обвинуваченому діяння о 22 год. 20.06.16 р..

Так, сам неповнолітній обвинувачений заперечує вчинення ним цього діяння.

З показань малолітньої потерпілої та її законного представника свідка ОСОБА_28 суд не вбачає, що, дійсно, о 22 год. 20.06.16 р. з боку неповнолітнього обвинуваченого щодо малолітньої потерпілої мали місце інкриміновані неповнолітньому обвинуваченому діяння. Так, показання малолітньої потерпілої є плутаними та непослідовними і не можуть бути переконливим доказом вчинення щодо неї вказаних у обвинувальному акті дій неповнолітнім обвинуваченим по першому епізоду. Неповнолітня потерпіла не повідомляла нікого про те, що щодо неї 20.06.16 р. мало місце насильство тривалий проміжок часу.

Інших доказів на підтвердження причетності неповнолітнього обвинуваченого до подій о 22 год. 20.06.16 р. суду не надано.

Тому неповнолітнього обвинуваченого слід виправдати за епізодом подій о 22 год. 20.06.16 р., що кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України за недоведеністю.
Проаналізувавши наявні у справі докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд також приходить до переконання, що по епізоду 07.11.16 р. дії неповнолітнього обвинуваченого кваліфіковано органами досудового розслідування невірно. Його дії у обсязі, що встановлені судом як доведені, слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 155 КК України.
Так, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення неповнолітнім обвинуваченим щодо малолітньої потерпілої насильства, висловлювання погроз застосування насильства, а неповнолітня потерпіла за своїм розвитком була здатною розуміти характер та значення тих дій, що вчинялись з нею 07.11.16 р., вона не має вад фізичного розвитку, за станом на 07.11.16 р. вже жила статевим життям. Події, що мали місце 07.11.16 р. у покинутому будинку, не відбулись раптово, їм передувала зустріч та відкрите спілкування неповнолітнього обвинуваченого та малолітньої потерпілої у присутності малолітніх свідків на іншій вулиці села.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого неповнолітнім обвинуваченим кримінального правопорушення, що визнане судом доведеним; те, що він вчинив злочин середньої тяжкості; особу винного у їх сукупності, те, що неповнолітній обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (а. с. 190 195, 208) востаннє - за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 18.07.16 р. за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 5 р. позбавлення волі, тобто, за вчинення злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, та на протязі незначного проміжку часу, ще до вступу вказаного вище вироку у законну силу, знову став на злочинний шлях, що свідчить про наявність у нього схильності до вчинення деліктів; не працює та не навчається, не має доходу та виховувався поза сім`єю (а. с. 205, 203), за місцем проживання та останньому до 12.09.16 р. місцю навчання - характеризується негативно (а. с. 204, 202), виховується поза сім`єю у задовільних умовах, але виховний вплив родичів на нього є явно недостатнім; стан його здоров`я, те, що перебуває на «Д» - обліку у лікаря нарколога (а. с. 206) та, згідно з актом наркологічної експертизи № 565 від 21.12.16 р. (а. с. 199), має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; вживання із шкідливими наслідками.

У справі наявні обставини, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, а саме: вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття у вступі у статеві зносини 07.11.16 р. з малолітньою.

Обставин, що обтяжували б покарання неповнолітнього обвинуваченого, суд не вбачає.

Строк відбування покарання неповнолітньому обвинуваченому слід рахувати з моменту його фактичного затримання 07.11.16 р. (а. с. 184 - 189).

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства і немає підстав для застосування ст. ст. 75, 104 КК України, що передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 18.07.16 р., що набрав законної сили 06.12.16 р., неповнолітній обвинувачений вже засуджений за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 р. і строк відбування покарання визначено з моменту приведення вироку до виконання і фактичного затримання ОСОБА_8 , слід, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, визначеного за даним вироком, покарання, що не відбуте за вказаним вище попереднім вироком суду.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України у її редакції, що була чинною до 20.06.17 р. включно, слід зарахувати неповнолітньому обвинуваченому в строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 07.11.16 р. по 09.02.17 р., з 23.02.17 р. по 20.06.17 р. включно із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі, а також з 21.06.17 р. по дату ухвалення вироку відповідно до ст. 72 КК України у її редакції, що є чинною з 21.06.17 р.. Врахувати, що в період з 10.02.17 р. по 22.02.17 р. неповнолітній обвинувачений перебував у ДУ «Ковельська виховна колонія», відбував покарання за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 18.07.16 р., що набрав законної сили 06.12.16 р..

Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на неповнолітнього обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, визначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Любешівського райсуду Волинської області від 18.07.17 р., та визначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , 01.04.2 000 р. остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 06 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу до вступу даного вироку у законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Строк відбування покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання 07.11.16 р. (а. с. 184 - 189).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України у її редакції, що була чинною до 20.06.17 р. включно, зарахувати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 07.11.16 р. по 09.02.17 р., з 23.02.17 р. по 20.06.17 р. включно із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі, а також з 21.06.17 р. по дату ухвалення вироку 28.09.17 р. - відповідно до ст. 72 КК України у її редакції, що є чинною з 21.06.17 р. по даний час.

За ч. 4 ст. 152 КК України по епізоду за 20.06.16 р. неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - виправдати за недоведеністю його винуватості у вчиненні інкримінованих йому за цим епізодом кримінально караних діянь.

Стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на доход держави 2 641 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення судової імунологічної експертизи (висновок № 70/70 від 08.12.16 р.) (а. с. 143).
Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Самсунг», що виданий добровільно 08.11.16 р. свідком

ОСОБА_39 , що зберігається у останнього (а. с. 167), залишити у розпорядженні свідка ОСОБА_53 ;

-одяг неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , що згідно з постановою про

визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 09.11.16 р. (а. с. 176) переданих на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Любешівського ВП ГУ НП у Волинській області, повернути неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 ;

-одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , що згідно з постановою про

визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 09.11.16 р. (а. с. 176) переданих на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Любешівського ВП ГУ НП у Волинській області, повернути малолітній потерпілій ОСОБА_5 та її законному представникові ОСОБА_28 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а неповнолітнім обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітньому обвинуваченому, його законному представником, прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати іншим учасникам судового провадження, у т. ч. тим, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3 .

Головуючий:ОСОБА_1