УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.78 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретар ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника органу пробації ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 06 жовтня 2017 року, якою скасовано звільнення з випробуванням засудженому
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
та направлено його для відбування покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2014 року,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду від 06.10.2017 року, з огляду на її необґрунтованість, безпідставність та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. При цьому, просить врахувати те, що він не був ознайомлений з поданням начальника Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації, а тому був позбавлений можливості належним чином відстоювати свою правову позицію. З поважних причин, а саме: несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, він не з`являвся на реєстрацію до органів пробації. Звертає увагу на те, що при скасуванні звільнення засудженого від відбуття покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладенні на нього обов`язки та повинен роз`яснити йому, що він має право скористатися послугами захисника під час розгляду подання, що порушило його право на захист.
Згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 06 жовтня 2017 року, задоволено клопотання Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації. Скасовано ОСОБА_10 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.11.2014 року.
Засудженого ОСОБА_10 направлено для відбування призначеного вироком суду покарання до місць позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання вирішено рахувати з часу затримання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_10 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора щодо необґрунтованості скарги, перевіривши матеріали судового провадження, особової справи №04/2015 та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог закону, при розгляді матеріалів в порядку ст.537 КПК України, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням здійснюється за наявності підстав, передбачених ч.2 ст.78 КК України.
Згідно з ч.2, 3 ст.166 КВК України - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, суд першої інстанції при розгляді матеріалів стосовно ОСОБА_10 зобов`язаний був з`ясувати: чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, чи носили вчинені ним адміністративні правопорушення систематичний характер та чи можна розцінити викладені в поданні органу, що відає виконанням покарання факти, як свідчення його небажання стати на шлях виправлення, а також дослідити дані про його особу.
На думку апеляційного суду ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 засуджено вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.11.2014 року за ч.2 ст.309КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки 6 місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені відповідно до ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Суд, задовольняючи подання, та приймаючи рішення про скасування іспитового строку з направленням ОСОБА_10 для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, в ухвалі послався на неявку останнього на реєстрацію у певні періоди 07.07.2016 р., 18.08.2016 р., 09.02.2017 р., 16.02.2017 р., 23.02.2017 р., 06.04.2017, 13.04.2017, 20.04.2017 р., як на порушення покладених на нього вироком суду обов`язків. Крім того, вказав на факт притягнення ОСОБА_10 21.09.2016 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Дослідивши матеріали судового провадження, особової справи, заслухавши засудженого та надані ним документи, апеляційний суд вважає, що висновки суду про те, що факти неявки засудженого ОСОБА_10 до органу пробації для відповідної реєстрації слід розцінювати як умисне ухилення від виконання покладених на нього обов`язків та як свідчення небажання ним стати на шлях виправлення, - є передчасними. Вчинення засудженим адміністративного правопорушення, згідно оскарженої ухвали суду першої інстанції, носило разовий, а не систематичний характер.
Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах особової справи відсутні достатні характеризуючі дані про особу засудженого ОСОБА_10 . Так, наявні характеристики є формальними, остання датована - 11.10.2016 р. та за змістом не містить негативної інформації щодо засудженого, який зі слів сусідів характеризується посередньо, громадський порядок і спокій громадян не порушує, скарги відсутні.
За результатами апеляційного розгляду було встановлено, що в січні 2016 р. та в січні і лютому 2017 р. засуджений ОСОБА_10 був травмований, звертався за медичною допомогою, в тому числі і 23.02.2017 року (згідно копії виписки із медичної картки), а тому не з`явився для відповідної реєстрації до органу пробації.
Згідно медичних довідок, 18.09.2017 року ОСОБА_10 в обласному наркологічному диспансері було проведено імплантацію препарату «Еспараль» терміном на 5 років. На час наркологічного огляду 06.10.2017 року психічні та поведінкові розлади, пов`язані із зловживанням алкогольними напоями, наркотичними засобами, психотропними речовинами в ОСОБА_10 відсутні.
Засуджений ОСОБА_10 має постійне місце проживання, з 17.10.2017 року офіційно працевлаштований, що підтверджується відповідними довідками з ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ».
ОСОБА_10 проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи наведене у сукупності, апеляційний суд прийшов до переконання, що засуджений ОСОБА_10 став на шлях виправлення, постанова суду першої інстанції згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження.
У зв`язку з вище наведеними обставинами, подання начальника Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації ОСОБА_11 про скасування засудженому ОСОБА_10 звільнення від відбування покарання з випробуванням задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 06 жовтня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_10 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації ОСОБА_11 про скасування засудженому ОСОБА_10 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.11.2014 року.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :