Справа №560/979/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, одруженого, на утримання 4 неповнолітніх дітей, інваліда третьої групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
У травні 2017 року (точна дата під час досудового розслідування не була встановлена) у вечірній час ОСОБА_4 , перебуваючи на території СПОП імені Лесі Українки, що знаходиться в с.Залужжя Дубровицького району, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з недіючої електролінії ПЛ-0,4 кВ Л-1 "Магістраль" від ТП 43, електроопори СВ-9,5 в кількості дві штуки, які належать ПАТ "Рівнеобленерго", чим спричинив товариству майнової шкоди на суму 2972,38 грн.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілого ПАТ "Рівнеобленерго" визнав та не заперечив проти його задоволення.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.
Показаннями представника потерпілого ПАТ "Рівнеобленерго" - ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні підтвердила зазначені у обвинувальному акті обставини.
Представник потерпілого ОСОБА_5 зазначила, що в результаті таких дій обвинуваченого ОСОБА_4 ПАТ "Рівнеобленерго" було завдано матеріальну шкоду у розмірі 2111,54 грн., які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, а тому кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України є правильною.
Відповідно до вимог, викладених в п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, є інвалідом 3 групи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов ПАТ "Рівнеобленерго" про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 2111,54 грн., суд керується наступним.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розмір завданої матеріальної шкоди складає 5678,40 грн. та підтверджується кошторисом відновлювальних робіт, які наявні у матеріалах кримінального провадження.
Однак, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 повернув дві залізобетонні електроопори ПАТ "Рівнеобленерго", представник потерпілого ОСОБА_5 зменшила позовні вимоги та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на відновлення об`єкту в сумі 2111,54 грн. (5678,40 грн. - 3566,86 грн. (вартість 2 шт. з/б опор).
Тому, виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). .
- електроопори СВ-9,5 в кількості 2 (дві) штуки, які на підставі розписки отримав майстер Дубровицького РЕМ ОСОБА_6 - повернути власнику ПАТ "Рівнеобленерго".
Цивільний позов задоволити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1