Справа № 635/5646/17
Провадження № 1-кс/635/1315/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року до слідчого судді Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у вигляді автомобіля марки ВАЗ 21099, д/н. НОМЕР_1 , який вилучений 30.09.2017р. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 обґрунтовує своє клопотання тим, що слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області винесено ухвалу від 05.10.2017р. у справі № 635/5646/17 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіль «ВАЗ-21099» д/н. НОМЕР_1 , який належить йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію по кримінальному провадженню № 0002085 за ст. 290 КК України.

Заявник вказує, що умови та порядок накладання арешту на майно, є занадто суворим заходом забезпечення провадження, протирічить зібраним у справі доказам та не узгоджується з судовою практикою апеляційних судів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з цього питання, порушує вимоги Загальної декларації прав людини (1948р.) та Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950р.).
Так, у 2003 році на авторинку «Барабашово» ОСОБА_4 придбав у приватної особи автомобіль «ВАЗ 21099» 1995р.в., після чого разом із попереднім власником поїхали до Регіонального сервісного центру МВС України, де уклали договір купівлі-продажу автомобіля, оформили новий технічний паспорт на вказаний автомобіль та отримав нові реєстраційні номери автомобіля.
Також, під час переоформлення автомобіля він оглядався експертами сервісного, центру і будь-яких зауважень з приводу номеру кузова не виникало.
З вказаного періоду, скаржник 14 років використовує вказаний автомобіль для поїздок по Харківській області та по Україні і до нього не виникало жодного питання під час перевірок автомобіля та проходження технічного огляду до 2011 року.
Приблизно біля 4 років тому під час руху у нічний час праве переднє колесо автомобіля заявника попало у вибоїну, колесо було вивернуто, вирваний «ШРУС» та пошкоджене крило автомобіля.
Не будучи спеціалістом з ремонту автомобіля, ОСОБА_4 віддав автомобіль знайомим для ремонту та фарбування. Які роботи з автомобілем проводили заявнику невідомо, але його полагодили, поварили, пофарбували і декілька років ОСОБА_4 на ньому їздив та використовував для особистих потреб.
У вересні 2017 року заявник вирішив продати вказаний автомобіль та приїхавши до сервісного центу МВС України № 6349 в м. Мерефа по вул. Дніпровський № 251, де він звернувся до працівників сервісного центру для зняття автомобіля з обліку. Під час перевірки автомобіля експертами, останні вказали, що підозрюють факт зміни номеру кузова автомобіля та викликали працівників поліції.
Після приїду працівників поліції автомобіль забрали на штраф майданчик, де він знаходиться і до сьогодні.
Заявник зауважує, що жодних незаконних дій з ідентифікаційними номерами автомобіля він не вчиняв і йому про це було невідомо.
Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що згідно висновку експертного дослідження транспортного засобу № 21/6349/6Д від 30.09.2017р., проведеного експертом ОСОБА_5 , автомобіль ВАЗ 21099, д/н. НОМЕР_1 має змінений номер кузова НОМЕР_2 , який змінений шляхом переварювання номерної панелі, а тому підстави для скасування арешту відсутні поки триває досудове розслідування.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка особи не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та матеріали клопотанням про скасування арешту майна, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 05 жовтня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 ,за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002085 від 01.10.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді від 05 жовтня 2017 року клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 ,за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002085 від 01.10.2017р., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно шляхом його заборони відчуження, розпорядження та/або користування автомобілем марки ВАЗ 21099, д/н. НОМЕР_1 , який вилучений 30.09.2017р. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , яким володіє, користується та розпоряджається ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність наявності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Подане до суду клопотання про арешт майна відповідало вимогам КПК та містить перелік підстав, у зв`язку з якими потрібно було накласти арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження.

Враховуючи, що на теперішній час вбачається достатні підстави для існуючого арешту майна, та заявником не надано доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні про скасування арешту, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для скасування арешту, застосованого на підставі ухвали слідчого судді щодо заборони відчуження, розпорядження та/або користування автомобілем марки ВАЗ 21099, д/н. НОМЕР_1 , який вилучений 30.09.2017р. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , яким володіє, користується та розпоряджається ОСОБА_4 .
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 171, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Слідчий суддя ОСОБА_1