АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/385/17Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/18/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - звільнення від відбування покарання
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року відмовлено в задоволені подання старшого інспектора Лановецького районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_8 , засудженого вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити подання старшого інспектора Лановецького районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_8 , засудженого вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України.

Вказуючи про незаконність оскаржуваної ним ухвали, апелянт зазначає, що ОСОБА_8 систематично вчиняв правопорушення протягом іспитового строку, що тягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року і ухвалити нову, якою задовольнити подання старшого інспектора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_8 ; засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; частково провівши судове слідство; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_8 засуджений вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В травні 2017 року старший інспектор Лановецького районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_10 подав до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_8 з мотивів систематичного вчинення ним адміністративних правопорушень, за які він притягувався до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_8 місцевий суд мотивував своє рішення тим, що дії засудженого ОСОБА_8 не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення у зв`язку з чим, підстави для задоволення вказаного подання відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_8 15.03.2016 року, 30.11.2016 року, 16.12.2016 року та 01.02.2017 року притягувався до адміністративної відповідальності. Проте, аналіз матеріалів про адміністративні правопорушення, які є фактично однотипними, не дає підстав для висновку про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

Так, обґрунтовуючи свій висновок щодо наявності ознак правопорушення в діях ОСОБА_8 , місцевий суд в кожному випадку обмежився визнанням вини у вчиненні правопорушення та перерахунком доказів, які, на думку суду, доводять його вину. Однак, в жодному судовому рішенні, яким ОСОБА_11 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї за ст.173-2 ч.2 КУпАП не зазначено, яке насильство було ним вчинено по відношенню до потерпілого, не конкретизовано в чому воно виражалося і яка шкода заподіяна чи могла бути заподіяна потерпілому.

Крім того, в судовому рішенні, яким ОСОБА_8 визнаний винним у непроходженні корекційної програми за ст.173-2 ч.2 КУпАП, не з`ясовувалось чи мав він можливість, проживаючи в с. Грибова Лановецького району Тернопільської області, з`явитися для проходження корекційної програми в м. Тернопіль і по якій причині він не з`явився, що має суттєве значення для вирішення даного питання.

Тому, на думку колегії суддів, сам факт вчинення засудженим під час іспитового строку вказаних адміністративних правопорушень не може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Заперечуючи щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засуджений ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції пояснив, що конфлікти у нього в основному постійно виникали з його дружиною, яка тепер проживає окремо і тому він веде нормальний спосіб життя, не зловживає алкогольними напоями і допомагає своїй дочці, яка недавно народила дитину, вести домашнє господарство.

Окрім того, з інформації, наданої на запит апеляційного суду Тернопільської області Лановецьким районним сектором з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації колегією суддів встановлено, що у ІІІ кварталі 2017 року ОСОБА_8 спиртними напоями не зловживав, громадського порядку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався; у ІV кварталі 2017 року ОСОБА_8 спиртними напоями не зловживав, громадського порядку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, взаємовідносини в сім`ї та з оточуючими позитивні; згідно довідок-характеристик Лановецької міської ради протягом 2016-2017 років заяв і скарг на нього не надходило.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 та направлення його для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованими, оскільки доводи викладені ним в апеляційній скарзі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, що є умовою застосування ч.2 ст.78 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою і будь-яких підстав для її скасування , про що прокурор ставить питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2