Провадження №1-кп/369/152/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
Установив:
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити провадження до судового розгляду. Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він, на думку захисника, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України щодо конкретності пред`явлення особі обвинувачення.
Вислухавши думку ОСОБА_5 який підтримав клопотання захисника, прокурора, яка вважала що провадження підлягає призначенню до розгляду по суті на підставі обвинувального акту, а клопотання захисника не підлягає задоволенню, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Аналіз положень п.13 ч.1 ст. 3, ст.20, ст. 277, ст. 291 КПК України дає підстави стверджувати те, що обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2008 року у справі Абрамян проти Росії в п.34 вказано, що «у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення»

Наведених вище вимог закону у обвинувальному акті при формулюванні щодо ОСОБА_5 обвинувачення у повній мірі не дотримано.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 12.10.2016 близько 14 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту у великих розмірах, перебуваючи біля лісосмуги, на відстані 700 метрів, від с. Лука Києво-Святошинського району Київської області, на узбіччі дороги зірвав рослини дикоростучої коноплі, усвідомлюючи, що вони являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, тим самим незаконно придбав його для власного вживання без мети збуту у великих розмірах.

Після цього, ОСОБА_5 вказаний наркотичний засіб поклав до свого рюкзаку, який в свою чергу помістив до багажного відділення автомобіля ВАЗ-118 д.н.з. НОМЕР_1 , належного його батьку ОСОБА_1 , та незаконнозберігаючи при собі для власного вживання без мети збуту, перевіз до с. Лука Києво-Святошинського району Київської області

Цього ж дня, близько 16 год. 30 хв. автомобіль ВАЗ-118 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, які в ході огляду в багажному відділені вказаного автомобіля виявили та вилучили належний ОСОБА_5 рюкзак, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору.

Так, указуючи в тексті обвинувального акту про перевезення ОСОБА_5 наркотичного засобу до с.Лука, Києво-Святошинського району Київської області прокурор не кваліфікує такі дії взагалі, вказуючи в кваліфікації дій обвинуваченого лише «придбання» та «зберігання»..

При цьому, відповідно до п. 3 ППВСУ «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26.04.2002 року №4, незаконне перевезення наркотичних засобів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством.

Отже, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в наданому прокурором обвинувальному вбачається невідповідність між викладом правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та формулюванням обвинуваченням. Ці суперечності в обвинувальному акті свідчать про неконкретність обвинувачення.

Наведена неконкретність обвинувачення указує на відсутність факту належно сформульованого обвинувачення, що є порушенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України і підставою для повернення обвинувального акту.

На думку суду, призначення судового розгляду із належно не сформульованим обвинуваченням буде указувати на порушення права обвинуваченого на захист і призведе до порушення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в частині розгляду справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення, оскільки лише належно сформульоване і конкретне обвинувачення може бути предметом розгляду у суді.

Наведене у своїй сукупності указує на недотримання вимог закону, що визначає вимоги до обвинувального акту (п.5 ч.2 ст.291 КПК України) у зв`язку із чим обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК Українипідлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - повернути прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, Київської області на протязі семи днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1