ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/9051/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000205 від 27.02.2017р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 27.09.2017р. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000205, відомості відносно якого внесені до ЄРДР 27.02.2017р., ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2017р. було накладено арешт на автомобіль Audi Q-5, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить заявнику на праві власності. Оскільки, не думку заявника, зазначене майно не має жодного відношення до обставин даного кримінального провадження, цивільний позов не заявлявся, а вона не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, підстави у зв`язку із якими накладався арешт на належне йому майно, на даний час перестали існувати, а отже, просить скасувати арешт.

Клопотання передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 28.09.2017р.

Заявниця ОСОБА_3 29.09.2017р. надала суду заяву, в якій просила клопотання задовольнити, а також не заперечувала проти розгляду клопотання за її відсутності.

Представник прокуратури Дніпропетровської області прокурор ОСОБА_4 29.09.2017р. надав суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності, а також зазначив, що ОСОБА_3 не має будь-якого статусу у цьому кримінальному провадженні, вилучений автомобіль речовим доказом не визнавався, оскільки в ході його обшуку нічого не було виявлено, додав при цьому протокол обшуку автомобіля. З урахуванням вищезазначеної ухвали неявка представника прокуратури в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_5 ) від 31.07.2017р. по справі № 201/10860/17 (провадження № 1-кс/201/6796/2017) було задоволено клопотання старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна та накладено у кримінальному провадженні № 0000205 від 27.02.2017р. арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування автомобілем Audi Q-5, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 .

Однак, ознайомившись з обставинами досудового розслідування у кримінального провадження № 0000205 від 27.02.2017р., а також підставами, у зв`язку із якими приймалося рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даний принцип законності, також знайшов своє відображення у Кримінальному процесуальному кодексі України (далі по тексту КПК України), зокрема статтею 9 цього Кодексу передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурора, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, статтею 16 КПК України закріплені загальні принципи щодо недоторканості права власності, за вимогами яких, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України прямо передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, частиною 2 вищевказаної статті КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 вищезазначеної частини 2 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в той час, як у випадках, передбачених пунктами 2-4 цієї частини статті арешт можливо накласти виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо існують відповідні підстави для застосування спеціальної конфіскації, конфіскації майна, а також наявності цивільного позову для відшкодування завданої шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що на даний час вже перестали існувати підстави, у зв`язку із якими приймалося рішення про накладення арешту на зазначене вище майно, яке належить ОСОБА_3 , оскільки згідно заяви прокурора вилучений під час обшуку автомобіль не є речовим доказом та не місить відомостей про обставини кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Окрім цього, судом враховані й ті обставини, що ОСОБА_3 також не має у цьому кримінальному провадженні статусу підозрюваної чи обвинуваченої а також третьої особи, яка набула зазначене майно безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України, цивільний позов у кримінальному провадження не пред`являвся, у зв`язку із чим, клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

До того ж, суд вважає за необхідне послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на це слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявниці на вільне використання своєю власністю, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 107, 170-174, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000205 від 27.02.2017р. - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_5 ) від 31.07.2017р. по справі № 201/10860/17 (провадження № 1-кс/201/6796/2017) з забороною відчуження, розпорядження та користування автомобілем Audi Q-5, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1