АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002133, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років і 6 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Початок строку відбування покарання рахувати з 17 лютого 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.02.2017 по 21.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
По справі вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 17.02.2017 о 11 год. 40 хв., зайшовши до приміщення дитячого садка ДНЗ № 344, розташованого по вул. Іскрівській, 10 в м. Києві, взяв з кишені куртки, яка висіла на вішалці, грошові кошти в сумі 28 грн. В цей час в приміщення зайшла потерпіла ОСОБА_7 , яка побачивши в руках ОСОБА_6 гроші і зрозумівши, що він їх викрав, висловила вимогу повернути.

Обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи, що його злочинний намір викрито, почав діяти відкрито та, помітивши на шиї потерпілої золотий ланцюжок із золотим хрестиком, простягнув ОСОБА_7 гроші, які перед цим викрав з її куртки, та кинув їй їх в обличчя, а сам в цей час зірвав з шиї потерпілої ланцюжок з хрестиком загальною вартістю 7000 грн. та намагався з викраденим зникнути з місця вчинення злочину, однак не довів свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками дитячого закладу.

В поданій апеляційній скарзі із уточненнями обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі винного.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд, призначаючи йому покарання, не врахував ряд обставин, які пом`якшують його покарання. Такими обставинами вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки на його утриманні перебуває малолітня донька, наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
З позиції апелянта, зазначені обставини дають можливість застосувати положення ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою його засуджено.
Також вважає, що суд першої інстанції неправильно зарахував йому в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише по 21.06.2017 року, оскільки за такими правилами строк його попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до набрання вироком законної сили.
За результатами розгляду апеляційної скарги просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; зарахувати йому в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги та вважала вирок законним і обґрунтованим, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, наявність обставини, що пом`якшує його покарання - перебування на утриманні малолітньої дитини, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, суд першої інстанції призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_6 покаранням, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного, а також є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Не спростовується правильність призначеного покарання і апеляційними доводами обвинуваченого, оскільки суд врахував усі обставини, на які посилається ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі.

Зокрема, судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, наявність на його утриманні малолітньої доньки. Проте, досудовим розслідуванням не встановлено та ОСОБА_6 в судовому засіданні не доведено, що причиною вчинення ним злочину став збіг тяжких сімейних обставин.

Не відповідають фактичним обставинам провадження і твердження обвинуваченого про те, що він щиро розкаявся у вчиненому, оскільки як в суді першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав частково, звільнившись з місць позбавлення волі 12.05.2016 року, належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях вчинення злочинів.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про те, що він активно сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування, оскільки за встановленими судом фактичними обставинами провадження обвинувачений був викритий та затриманий на місці вчинення злочину з викраденим майном. При цьому, матеріали провадження та поданої апеляційної скарги не містять даних про те, які саме активні дії обвинуваченого сприяли розкриттю злочину.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень статті 69 КК України та пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
Колегія суддів також вважає правильним зарахування ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише по 21.06.2017 року, оскільки з 21.06.2017 року втратили чинність положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, у зв`язку із внесеними змінами до цього Кодексу Законом України від 18.05.2017 № 2046-VIII, а тому з цієї дати попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Таким чином, порушень норм процесуального права чи неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 покарання судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3