31 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України,
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що приблизно у лютому 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи мотиви протиправного збагачення за рахунок вчинення майнових кримінальних правопорушень, будучи співробітником спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області та, будучи наділеним природними рисами лідера, комунікабельністю та вмінням легко входити в довіру, організував озброєну банду, тобто створив стійке об`єднання групи озброєних осіб банди, для спільного заняття злочинною діяльністю, корисливого спрямування, а саме розбійних нападів на окремих громадян.
До складу озброєної банди ОСОБА_5 залучив співробітників спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , співробітника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Дана озброєна банда характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів щодо протиправного збагачення шляхом вчинення нападів на окремих громадян, тотожністю способу вчинення злочину, мобільністю, стійкістю, розробкою планів вчинення злочинів, ретельною підготовкою до їх вчинення, жорстокістю, що полягала у вчиненні злочинів із застосуванням зброї, та в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.
Всі члени банди були обізнані, щодо протиправних цілей угрупування і сприяли їх досягненню в межах відведених кожному з учасників спеціальних ролей.
ОСОБА_5 , являючись організатором озброєної банди, розробив план злочинної діяльності, довів його до відома виконавців, розподілив між ним функції, погоджував об`єкти посягань, контролював та керував діями інших учасників банди. Крім того, ОСОБА_5 організовував підготовку до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: давав відповідні вказівки співучасникам, безпосередньо приймав активну участь у скоєнні злочинів, керував та погоджував дії інших співучасників.
ОСОБА_11 , являючись активним членом банди, відповідно до відведеної йому функції, спрямованої на досягнення плану вчинення кримінальних правопорушень, приймав участь у розробці плану та підготовці до їх вчинення, підшукував потенційних жертв, установлював їхнє місце проживання та спосіб життя.
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , співробітник Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 , співробітники спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , являючись членами озброєної банди, приймали активну участь у скоєнні злочинів, застосовували фізичне насилля та погрози щодо його застосування до потерпілих, використовуючи при цьому зброю, висловлювали вимоги передачі грошових коштів та здійснювали пошук коштів у помешканнях потерпілих.
Організована ОСОБА_5 озброєна злочинна група - банда діяла з травня 2017 року по 08 червня 2017 року на території м. Запоріжжя, неодноразово вчиняючи розбійні напади на громадян та їх домоволодіння та припинила своє функціонування у зв`язку з викриттям та знешкодженням правоохоронними органами.
Активні учасники озброєної банди під керівництвом ОСОБА_5 на протязі травня-червня 2017 року вчинили особливо тяжкі злочини в складі банди, за які передбачена відповідальність Кримінальним кодексом України: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою.
Крім того, 10.03.2017 року у період часу приблизно з 12:14 год. до 14:00 год., ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , діючи у складі озброєної банди, з метою заволодіння чужим майном, прибули до раніше визначеного об`єкту посягання квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_12 . Відповідно до розробленого плану та визначених функцій, ОСОБА_11 , після указування іншим членам організованої групи на особу ОСОБА_12 , який перебував поблизу місця свого мешкання, залишився на вулиці забезпечувати безпеку інших членів банди. В свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, через вхідні двері незаконно проникли до зазначеної квартири, де напали на ОСОБА_12 , якого із застосуванням фізичного насилля та погрозою застосування зброї повалили на підлогу, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також висловили потерпілому ОСОБА_12 погрозу застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я останнього. Приблизно через 20 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , продовжуючи діяти відповідно до заздалегідь розробленого плану, перебуваючи у зазначеній квартирі, забезпечили незаконне проникнення до помешкання ОСОБА_12 інших членів банди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Перебуваючи у приміщенні зазначеної квартири, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 висловлювали потерпілому ОСОБА_12 вимоги негайної передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США та інших матеріальних цінностей. Крім того, зазначені члени озброєної банди вжили заходів направлених на пошук грошових коштів та цінностей потерпілого у приміщенні квартири, після чого, потерпілий ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальну загрозу життю та здоров`ю, повідомив, що може віддати 5500 доларів США, які необхідно забрати в його батька. Також, перебуваючи у квартирі потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заволоділи ноутбуком потерпілого «Самсунг» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм. Після цього, потерпілий ОСОБА_12 у примусовому супроводі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 попрямували до місця мешкання батька потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , передав останньому грошові кошти у сумі 5500 доларів США. Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 з місця події зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, а саме розділили кожному члену банди по 900 доларів США, а решту грошових коштів та ноутбук віддали ОСОБА_11 для передачі іншим особам, які зі слів останнього сприяли вчиненню даного злочину.
Внаслідок розбійного нападу, вчиненого озброєною бандою та поєднаного із проникненням у житло, потерпілому ОСОБА_12 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 5500 доларів США, що станом на 10.03.2017 згідно офіційного курсу НБУ становить (29,9 грн ? 5500) 164 450 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 з місця події зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд розділили між членами банди, а саме між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Внаслідок розбійного нападу, вчиненого озброєною бандою та поєднаного із проникненням у житло, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 60 000 гривень.
Крім того, 08.06.2017 року у період часу, приблизно з 11.30 год. до 12:00 год., ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , діючи у складі озброєної банди, з метою заволодіння чужим майном, здійснили розбійний напад на ОСОБА_14 . У вказаний день, приблизно о 11:30 годині, ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , прибули до раніше визначеного об`єкту посягання квартири АДРЕСА_6 , де проживав ОСОБА_14 . Відповідно до розробленого плану та визначених функцій, ОСОБА_11 зайшов до вказаної квартири, та після нетривалого спілкування з ОСОБА_14 , який перебував у приміщенні квартири, почав покидати приміщення, але при цьому здійснив телефонний виклик одному з учасників банди, подаючи таким чином усім учасникам сигнал, про те, що двері квартири будуть відчинятися ОСОБА_14 , що дасть можливість безперешкодного проникнення до помешкання потерпілого. Після цього ОСОБА_5 з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , застосовуючи зброю, незаконно проникли через відчинені вхідні двері у приміщення квартири АДРЕСА_6 , де проживав ОСОБА_14 та напали на останнього. Так, ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насилля повалив ОСОБА_14 , на підлогу обличчям донизу, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 завели руки за спину та зафіксували кисті обох рук потерпілого за допомогу спеціального пластикового шнурка. Потім ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , здійснюючи активну участь у скоєнні злочину, погрожуючи потерпілому ОСОБА_14 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, використовуючи при цьому зброю, висуваючи вимоги передачі грошових коштів, здійснили напад з метою заволодіння майном потерпілого, а саме грошовими коштами та психотропними речовинами, поєднаний з проникненням у житло. В результаті вказаних дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 , у сумі 100 000 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 з місця події зникли, при цьому викраденим майном розпорядитись не змогли через їх затримання після вчинення вказаного злочину.
Внаслідок розбійного нападу, вчиненого озброєною бандою та поєднаного із проникненням у житло, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_14 , спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 100 000 гривень.
09.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 05.11.2017 року.
03.07.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.
Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Захисник вважає, що з урахуванням перебування підозрюваного під вартою наведені у клопотанні слідчого ризики зменшилися, тому просить у задоволенні клопотання відмовити.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
08.06.2017 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та йому 08.06.2017 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 05.11.2017 року.
03.07.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.
Постановою в.о. прокурора Запорізької області від 27.10.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 08.12.2017 року.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , які віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні, та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, не засуджений, а також ту обставину, що інкриміновані ОСОБА_5 дії, вчинені ним в період, коли він був працівником правоохоронного органу.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається прокурор у клопотанні та у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою, а також за ст. 257 КК України, як участь у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваних нею нападах.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, та ступінь його участі у вчиненні інкримінованих злочинів, беручи до уваги, що згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 інкримінується організація вчинення злочинів, а також розмір спричиненої матеріальної шкоди.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання слідчого враховує доводи сторони захисту щодо позитивної характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах досудового розслідування, до 08.12.2017 року, без визначення у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, строк тримання під вартою до 08.12.2017 року.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 08.12.2017 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1