№1-кп/243/222/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 квітня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська в режимі відео конференції кримінальне провадження № 0002476 від 26 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.09.2005 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

-27.12.2006 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 , ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 13.06.2008 року з заміною на виправні роботи з утриманням 10% доходу;

-14.06.2010 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 307,ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.06.2013 року умовно-достроково;

-11.12.2013 року Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-18.10.2017 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

-26.01.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу на користь держави у розмірі 850 грн., на підставі ч. 3 ст. 72 КК України штраф підлягає самостійному виконанню,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14.09.2017 приблизно о 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на Привокзальній площі м. Слов`янська, сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Дєу Ланос» синього кольору д/н НОМЕР_1 , на даху якого знаходилася фішка «Таксі», під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 якого попрохав відвезти його до м. Лиман Донецької області, на що водій погодився. Перебуваючи в салоні автомобіля «Дєу Ланос» синього кольору д/н НОМЕР_1 , який рухався з м. Слов`янськ до м. Лиман, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який лежав біля ричага переключення швидкостей.

Здійснюючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 14.09.2017 в період часу з 20.30 год. до 22.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля «Дєу Ланос» синього кольору д/н НОМЕР_1 . який рухався з м. Слов`янськ до м. Лиман, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із салону автомобіля «Дєу Ланос» синього кольору д/н НОМЕР_1 наступне майно, а саме:

- мобільний телефон «Samaung Galaxy J320H» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 вартістю 2500 грн.

- карту пам`яті Micro SD 32 Gb, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє

- сім-карту оператора МТС № НОМЕР_4 , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ет.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаюється.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, до суду надав письмову заяви про розгляд справи за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчинені зазначеного злочину підтверджується: протоколом огляду місця події від 26.09.2017 року (а.с. 71), висновком товарознавчої експертизи № 506 від 10.10.2017 року, відповідно до якого залишкова вартість викраденого майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 на момент вчинення злочину, тобто на 14.09.2017 року з урахуванням зносу, а саме мобільного телефону «Samaung Galaxy J320H» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , без пошкоджень, з технічної точки зору, складає 2500 грн. 00 коп. (а.с. 72-77), протоколом проведення слідчого експерименту від 31.10.2017 року з фото таблицею до нього за участю обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с. 89-91), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 92-94), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 (а.с. 95-97), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_10 (а.с. 99-100).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно із роз`ясненнями викладеним у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання своєї вини та його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

А отже, враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з жовтня 2012 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Зловживання зі шкідливими наслідками», працездатний, має на утриманні неповнолітню дитину), суд доходить висновку, що єдиною необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є міра покарання у вигляді позбавлення волі, яку слід відбувати реально. При цьому, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у скоєному, те, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, розкаюється, запевнив суд у тому, що зробив для себе належні висновки, суд вважає за необхідне не визначати максимальну міру покарання.

Оскільки даний злочин обвинуваченим скоєно до вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.01.2018 року, яким його засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає визначенню за правилами ст. 70 ч. 4 КК України - за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань та урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, тобто штраф необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців та штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.01.2018 року, який виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 26.01.2018 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в Бахмутській установі виконання покарань УДПтСУ в Донецькій області (№6).

Речові докази: мобільний телефон марки «Samaung Galaxy J320H» в корпусі чорного кольору, що зберігається у потерпілого ОСОБА_8 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1