печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
11.10.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт речей вилучених 05.09.2017 в приміщенні центрального залізничного вокзалу міста Києва в ході обшуку за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, а саме:

- мобільний телефон Айфон 5S imei НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки Мейзу сірого кольору imei: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Айфон 6 сірого кольору imei НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки Леново сірого кольору imei НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки Сігма imei НОМЕР_5 ;

- протокол про адміністративне затримання КАИ № 012420, постанова та копії до них по справах про адміністративні правопорушення на 25 арк.;

- картка Приватбанк № НОМЕР_6 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вилученого під час обшуку.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін судового процесу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що другим слідчим відділом прокуратури м. Києва розслідується кримінальне провадження № 0000846, внесене до ЄРДР 06.07.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 186 КК України.

05.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2017 проведено обшук в приміщенні центрального залізничного вокзалу міста Києва за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, за результатами даної слідчої дії було вилучено вказані вище речі.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Разом з тим, у судовому засіданні прокурор не довів, що вилучені речі та грошові кошти є предметом кримінального провадження та містять відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходжу з того, що прокурор у судовому засіданні не довів, що вилучене під час обшуку майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження та забезпечить справедливий баланс між засобами, які застосовуються та метою, яку прагне досягти орган досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1