Справа № 336/3486/14-К
Провадження № 1-в/336/149/2014
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2014 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про звільнення від покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Запоріжжя, гр-на України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2014 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, в порядку ст. ст. 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,
ВСТАНОВИВ:
Шевченківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду із поданням, яким просить суд у зв`язку із положенням ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2014 року.
У судовому засіданні представник КВІ та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити.
Засуджений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання та застосування до нього пункту «а» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".
Вислухавши думку прокурора, представника інспекції та засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.02.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 76, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки з обов`язками покладеними судом: періодично з`являтися для реєстрації в ОКВС; не виїжджати за межі України без дозволу ОКВС та повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання. На обліку Шевченківського РВ КВІ перебуває з 01.04.2014 р.
Згідно п. «а» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році", звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2014 р. засуджений в присутності матері був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням про що надав підписку, під час відбування покарання до інспекції для здійснення реєстрації з`являвся вчасно, порушень громадського порядку не допускав, нового злочину не скоїв, на момент вчинення злочину був неповнолітнім (свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації Запорізької міськради 13.07.1999 року, серія НОМЕР_1 .)
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Як передбачено ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Також, у судовому засіданні було встановлено, що засуджений не є особою, до якої згідно ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" вказаний Закон не застосовується. Також він не є особою, зазначеною у ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні".
Інших підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону "Про амністію у 2014 році" у відношенні ОСОБА_5 судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.
Засуджений та його законний представник (мати) не заперечують на застосуванні амністії, що відповідає положенням ст. 9 ч. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році».
За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання щодо застосування Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р. у відношенні засудженого ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про застосування амністії в Україні", положеннями ст.ст.1, 9 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити на підставі п. «а» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання у вигляді одного року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1