Справа № 592/333/18
Провадження № 1-кс/592/223/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 11.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що у період часу з 11 год. 00хв. 09.01.2018р. до 08 год. 00 хв. 10.01.2018р. невстановлена особа проникла через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де відчинила внутрішній навісний замок воріт, після чого викрала шість пластикових вікон марки «ВЕКО», у зв`язку із чим ОСОБА_5 завдано матеріального збитку на заявлену суму 27000 грн.
У подальшому, 10.01.2018 року, слідчим на підставі письмового дозволу, що наданий ОСОБА_5 проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено: замок що виготовлений із металу, який пофарбовано у фарбу сірого кольору, гіпсовий зліпок сліду взуття.
Вказаний замок, зліпок взуття, виходячи з отриманих відомостей під час проведення досудового розслідування - являються речовими доказами, оскільки містять на собі сліди досліджуваного кримінального правопорушення, тому просить накласти арешт на дані речі.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі.

Заслухавши думку слідчого, вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.01.2018 року надано дозвіл на огляд домоволодіння АДРЕСА_1 , для виявлення та вилучення зазначених слідчим речей
Постановою слідчого від 11.01.2018 року вказані речі, а саме: металевий замок та гіпсовий зліпок було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с.10)
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, так як слідчим доведено, що майно, а саме, вказані вище речі можуть бути доказом злочину та є можливість його використання у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Сумського РВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучено під час проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: замок, що виготовлений із металу, який пофарбований у фарбу сірого кольору, що поміщено до пакету № 4476496 та гіпсовий зліпок сліду взуття, який поміщено до пакету № 1.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1