УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 171 100 000 006 51 за ч.3 ст. 149 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 зпогодженим прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 171 100 000 006 51 за ч.3 ст. 149 КК України арешту на майно ОСОБА_6 : ноутбук «Asus» модель: X75V, с/н 7128; мобільний телефон моделі А6000 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Lenovo А2010-А» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що з серпня по листопад 2017 року ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розробили злочинний план, спрямований на незаконне збагачення шляхом торгівлі людськими органами.
Відповідно до плану вказані особи підшукували людей, яким за грошову винагороду пропонували стати донором печінки, вводячи їх в оману щодо законності та безпеки проведення такої операції з трансплантації. У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мали намір направити потерпілих до Російської Федерації для проведення такої операції, однак були затримані працівниками поліції.
Під час проведення 23.11.2017 обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучені ноутбук «Asus» модель: X75V, с/н 7128; мобільний телефон моделі А6000 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Lenovo А2010-А» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Рішенням слідчого від 23.11.2017 вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

У зв`язку з тим, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 149 КК України та причетності до нього ОСОБА_6 , що свідчить про обґрунтованість висунутої підозри.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, серед іншого, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказані предмети є доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 171 100 000 006 51 арешт на майно ОСОБА_6 , а саме:

-ноутбук чорного кольору «Asus» модель: X75V, с/н 7128;

-мобільний телефон моделі А6000 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «Lenovo А2010-А» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1