Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/90/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0008040 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за його апеляційною скаргою на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2017 року,яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Геташен, Мартунінського району, Вірменії, вірменина, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою такою, що не має судимостей,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_10 таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за таких обставин.

Так, 25.06.2016 року близько 11:00 год., ОСОБА_10 знаходився біля будинку № 3/63 по вулиці Героїв Сталінграду, в м. Кропивницькому. У цей час він побачив перед собою раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, біля якого знаходилась чоловіча барсетка чорного кольору.

Після чого, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії не будуть помічені, ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою власної наживи, таємно викрав з чоловічої барсетки, належної ОСОБА_7 , банківську карту «Приват Банку» на якій був записаний ПІН-код, власником якої є ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_10 , перебуваючи, біля супермаркету «Велмарт», який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Маршала Конєва, 2А, із банкомату зняв грошові кошти з вказаної банківської карти «Приват Банку» в сумі 3100 грн.

З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 зник, грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3100 грн.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності його вини у вчиненому, просить скасувати вирок суду першої інстанціїта призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому вказує на те, що вказаний вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого, так як на його думку призначене судом покарання за своїм розміром є явно суворим.

Вказує і на те, що судом першої інстанції не враховані обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що свою вину у скоєному він визнав повністю та розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому його виправлення можливе без реального відбування покарання у виді арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду і ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Отже, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Сам обвинувачений ОСОБА_10 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_10 суд першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України, правильно врахував, що він вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, його позитивну характеристику з місця проживання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також і те, що він в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, а тому обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання, у виді арешту, оскільки незважаючи на те, що обвинувачений хоч щиро і розкаявся у вчиненому та позитивно характеризується, однак офіційно не працює та немає жодного законного доходу, а також з моменту направлення обвинувального акту до районного суду, а саме 04.01.2017 року, тобто тривалий час ухилявся від явки в судові засідання суду першої інстанції, чим перешкоджав розгляду вказаного кримінального провадження, а тому його виправлення та попередження вчинення ним злочинів можливе лише у разі реального відбування вказаного покарання.

На думку колегії суддів, призначений обвинуваченому районним судом такий вид та термін покарання є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, а також буде необхідним і достатнім для його виправлення, та слугуватиме попередженню вчинення ним нових злочинів.

Перевіривши матеріали справи в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, а тому вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Разом з тим, колегія суддів враховує і те, що на момент апеляційного розгляду апеляційної скарги обвинуваченого, останній вже повністю відбув призначене йому покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2017 року, а самеу виді арешту строком на 3 (три) місяці, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_10 з під варти в залі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2017 року стосовно ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Звільнити ОСОБА_10 з під варти у залі суду, оскільки він на час апеляційного розгляду, призначене йому покарання за даним вироком суду у виді арешту строком на 3 (три) місяці, повністю відбув.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2