Справа № 645/4134/17
Провадження № 1-кп/645/490/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002205 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, який має не повну вищу освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

та угоду від 21 вересня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 на початку червня 2017 року, точну дату під час досудового слідства встановити не виявилось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , точну адресу під час досудового слідства встановити не виявилось можливим, знайшов солдатський бебут, який зберігався вдома у бабусі та вирішив забрати його. Далі, ОСОБА_5 , діючи умисно перевіз зазначений солдатський бебут до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати.

21 липня 2017 року, точний час під час досудового слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 через мережу інтернет на сайті «ОЛХ.ua» розмістив оголошення про продаж солдатського бебуту, тим самим мав намір збути солдатський бебут без передбаченого законом дозволу, передбаченого Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України 21.08.1998 р. № 622.

29 серпня 2017 року приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_5 маючи при собі ножни, в яких був укомплектований солдатський бебут, який він незаконно, без передбаченого законом дозволу, ніс по вулиці з метою збуту до будинку АДРЕСА_4 , де був зупинений співробітниками поліції, у відповідності до положень ст.ст. 31, 32 ЗУ «Про Національну поліцію».

29 серпня 2017 року о 15-30 годині під час огляду місця події у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено ножни в яких знаходився солдатський бебут, дозвіл на який у ОСОБА_5 відсутній.

Згідно висновку судової експертизи холодної зброї № 16709 від 08.09.2017 року, наданий на дослідження предмет, вилучений під час огляду місця події у ОСОБА_5 є бебутом, який відноситься до категорії військової холодної зброї колючо-ріжучої дії та є руським солдатським бебутом зразка 1907 року, виготовленим промисловим способом у 1913 році. Виріб укомплектований ножнами, які повт орюють форму клинка.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння та збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 21 вересня 2017 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами, органами слідства, прокуратури та суду, а також сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину, виявлення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 будепризначене покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн..

Угода, підписана сторонами 21 вересня 2017 року, разом із обвинувальним актом, надійшла до суду.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правилаКПК України таКК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримала угоду про визнання винуватості та пояснила, що вона укладена в інтересах підзахисного та просила її затвердити судом.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 21 вересня 2017 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України,дані про особу обвинуваченого, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості,міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, неодружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 202, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у хвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 вересня 2017 року прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0002205.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляд штрафу в дохід держави у сумі 510 грн..

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ - полімерний пакет, в якому знаходиться вилучений руський солдатський бебут зразка 1907 року, виготовлений промисловим способом у 1913 році, укомплектований ножнами, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Мобільний телефон «Самсунг», imei НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим останньому.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави, в особі ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судові витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї № 16709 від 08.09.2017 року у розмірі 1584,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя -