Провадження № 1-кп/161/822/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590 від 07 квітня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює директором ТОВ "Дельта-Альянс Трейд", раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , в період часу з 20 год. 40 хв. по 20 год. 50 хв. 06 квітня 2017 року, перебуваючи навпроти будинку № 19, що знаходиться по пр.Відродження в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, невстановленим способом, із салону автомобіля марки "Ford Focus", чорного кольору, номерний знак " НОМЕР_1 ", який був припаркований на узбіччі дороги пр. Відродження в м. Луцьку, таємно викрав шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень та планшет марки "LG GPAD V-500" срібного кольору, вартістю 4500 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8500 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та кваліфікує його дії, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, переліку викраденого майна та його вартості, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, в період часу з 20 год. 40 хв. по 20 год. 50 хв. 06 квітня 2017 року, перебуваючи по пр. Відродження в м.Луцьку, із салону автомобіля марки "Ford Focus", який був припаркований на узбіччі дороги викрав шкіряну сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень та планшет. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про його стан здоров`я, зокрема те, що по місцю проживання на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває і за допомогою до них не звертався, офіційно працевлаштований, а також відсутність претензій будь якого характеру від потерпілого, який вказував про повне відшкодування збитків, завданих кримінальними правопорушеннями, у зв`язку із чим просив суворо його не карати.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частини статті, за якою він засуджуються у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році".

Відповідно до вимог п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30 червня 2011 року та він не позбавлений батьківських прав щодо нього, заслухавши прокурора, потерпілого, які не заперечували щодо звільнення від покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році", обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали клопотання та просили його задовольнити, вивчивши обвинувальний акт і матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись п. "в" ст. 1, ст. 13 Закону України "Про амністію в 2016 році", ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році".

Речові докази: оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації "ARENA" CD-R 700 mb № RDF80-M80991; механізм із плат та мікросхем з модулем для зчитування сім карти та роз`ємом для USB знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення двох дактилоскопічних експертизи кожна, в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп., експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в сумі 1980 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят) грн. 80 коп., а всього, на загальну суму 3960 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1