1-кп/381/95/18
381/4073/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001053 від 27.09.2017 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пищики Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з повною середньо освітою, працюючого неофіційно, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.05.2017 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, зокрема: 15.05.2017 року Голосіївським районним судом м Києва за ч, 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, тобто маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин:

26.09.2017 року приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в гостях у потерпілого ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , вживав з останнім спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_4 попрохав у потерпілого ОСОБА_6 його автомобіль «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 для того щоб з їздити за кормом для тварин, але останній йому відмовив. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 26.09.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , після вжиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння зайшов до приміщення будинку та ліг спати, знаходячись у дворі за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, відчинив не зачинені на замок дверцята автомобіля, після чого за допомогою викрутки завів його двигун та виїхав на вказаному автомобілі з двору, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 12000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого зник на ньому з місця події, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму - 12000 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині за ч.1 ст.289 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та суду пояснив, що зранку 26 вересня 2017 року він з дозволу потерпілого ОСОБА_6 використовував належний потерпілому автомобіль «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В подальшому того ж дня, коли він повернувся разом із потерпілим вживали спиртні напої, а коли потерпілий заснув, обвинувачений, не питаючи дозволу у потерпілого, за допомогою викрутки завів автомобіль потерпілого та поїхав на ньому по селу. Коли їхав по селу , потрапив на яму на дорозі, внаслідок чого автомобіль розвернуло і він заїхав у рів. У подальшому залишив автомобіль та пішов до сусіда, щоб той допоміг його витягти автомобіль, однак той відмовив. Коли повернувся до автомобіля, то там вже були працівники поліції. Розкаюється з приводу вчиненого, зазначив, що з потерпілим домовились про відшкодування збитків.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердивши обставини зазначені у обвинувальному акті, суду пояснив, що дійсно надавав зранку 26 вересня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 дозвіл на користування автомобілем, однак ввечері цього ж дня, коли вживали із ОСОБА_4 спиртні напої такого дозволу не давав. Після розпиття спиртних напоїв пішов спати, коли прокинувся, виявив зникнення свого автомобіля «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з приводу чого звернувся в поліцію. Пітвердив, що з приводу відшкодування збитків між ним та обвинуваченим існує певна домовленість.
В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, доведеною поза розумним сумнівом. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнаєщире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості та умисним корисливим. Також суд враховує обставини, що обвинувачений вчинив злочин маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта міг під час скоєння інкримінованих йому дій та у даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, дав своїм діям негативну оцінку, розкаюється.

Враховуючи вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 289 КК України та застосувати щодо нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На думку суду, таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Покарання у виді штрафу призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331,349, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень виконувати самостійно.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у його власності.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7