АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

при розгляді апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року про відмову в накладенні арешту у кримінальному провадженні №0000016, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГС ФР ДФС України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851, та арешт на видаткові операції по рахунку за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» () у кримінальному провадженні №0000016 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування не довів необхідності арешту в порядку ст.. 170 КПК України та вказав, що майно, а саме грошові кошти неє предметом кримінального правопорушення та не має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення. Крім того слідчий суддя послався і на те, що матеріали провадження не містять підтвердження того, що будь якій особі ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» у кримінальному провадженні №0000016 оголошувалась підозра зач.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, не долучено доказів, які б вказували про вчинення службовими особами ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» дій щодо ухилення від сплати податків.
В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено судом наявність підстав в накладенні арешту на майно. Також вважає, що грошові кошти відповідно до п. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Розумність та спів розмірність обмеження права власності на грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» () обумовлена наявністю спричинених збитків в розмірі на суму 2 684 058,00 грн., які підлягають сплаті до бюджету у вигляді відповідних податків, що підтверджується актом податкової перевірки, на що слідчий суддя увагу не звернув.
Крім цього апелянт посилається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення не було враховано те, що орган досудового розслідування звертався з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, а не з метою забезпечення цивільного позову чи конфіскації майна (посилання суду щодо не повідомлення про підозру)
В судове засідання власник майна та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте причину неявки суду не повідомили Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіксальної служби України перебувають матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, у тому числі за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод».

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що майно, а саме: грошові кошти не є предметом кримінального правопорушення та не має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення. Крім того слідчий суддя послався і на те, що матеріали провадження не містять підтвердження того, що будь якій особі ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» у кримінальному провадженні №0000016 оголошувалась підозра за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, не долучено доказів, які б вказували про вчинення службовими особами ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» дій щодо ухилення від сплати податків.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Ухвала суду має відповідати вимогам статті ст. 370 КПК України, тобто ухвала повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою, ухвалена судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчий суддя районного суду при прийнятті рішення, вказаних норм КПК не дотримався. Відмовляючи у задоволенні клопотання не надав будь якої оцінки обставинам викладеним у клопотанні органу досудового розслідування щодо правової підстави для арешту майна, достатності доказів. При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, знищення, перетворення). Також колегія суддів зважує на ту обставину, що старшим слідчим з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ОСОБА_6 20 лютого 2018 року було винесено постанову про визнання майна, а саме: грошових коштів ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851, речовим доказом.

За наведеного, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГС ФР ДФС України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851, та арешт на видаткові операції по рахунку за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» () у кримінальному провадженні №0000016 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГС ФР ДФС України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851, та арешт на видаткові операції по рахунку за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» () у кримінальному провадженні №0000016 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, а саме: грошові кошти ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» (), у розмірі 2 684 058,00 грн., що знаходиться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у ПАТ «Пумб», м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1655/2018 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Мєлєшак
Доповідач: ОСОБА_1