Справа №589/899/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/31/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вирок суду скасувати та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання за цим законом із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4 763,16 грн. в рахунок відшкодування вартості проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 13.10.2016 року близько 16:00 год. він, проходячи повз озеро, яке розташоване неподалік паркану, що огороджує територію ПАТ «Шосткинський завод хімічних реактивів» по вул. Індустріальній,1 в м. Шостка Сумської області, на бетонній плиті знайшов розкритий пакет з речовиною, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, двома згортками з фольги з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору, в складі якої міститься наркотичний засіб метадон, та двома медичними полімерними флаконами, на яких мається етикетка з написом «Нафтизин» з рідиною, до складу якої входить особливо небезпечний наркотичний засіб, дезоморфін, та розділивши на два пакунки знайдені ним наркотичні засоби, обклеївши їх липкою стрічкою, куди поклав різні металеві предмети, для того, щоб пакунки було краще перекинути, цього ж дня у вечірній час, продовжуючи незаконно зберігати при собі з метою збуту наркотичні засоби, близько 22:37 год., перекинув вищевказані пакунки через паркан на територію Шосткинської ВК № 66, де був затриманий працівниками колонії.

В подальшому, працівниками Шосткинського відділу поліції в ході огляду території ШВК № 66, між стійками освітлення № 19 та 20 та біля маскувальної огорожі ділянки № 2 внутрішньої забороненої зони, було виявлено та вилучено два згортки обклеєні липкою стрічкою з наркотичними речовинами у згортку №1 - 0,0508 г. метадону - у згортку з фольги №1, 0,0501 г. метадону - у згортку з фольги №2 та рідини, яка містить 0,0002 г. дезоморфіну, у згортку №2 - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 27,98 г. та флакон з рідиною, яка містить дезоморфін масою 0,0003 г.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що оскаржуваний вирок суду є незаконним, оскільки як судом, так і стороною обвинувачення, на нього був здійснений психологічний тиск з метою визнання ним вини у скоєному, згоди на розгляд вказаного кримінального провадження в порядку ст.381 КПК України, а також добровільної відмови від державного захисника. Зауважує, що у матеріалах провадження відсутні будь-які погоджувальні підписи, що підтверджують наведені обставини. Вказує, з оскаржуваним вироком був ознайомлений та отримав його на руки 20.04.2017, тобто з порушенням встановленого законом строку. Наголошує, що був вимушений визнати повністю вину у скоєному та погодитись на скорочений порядок дослідження доказів з метою застосування до нього положень ст.75 КК України, оскільки є єдиним годувальником у сім`ї, на його утриманні знаходиться дружина та її малолітня донька від попереднього шлюбу, а також брат, який є інвалідом.

У поданих запереченнях прокурор вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги з приводу порушення права обвинуваченого на захист, а також наявності обставин щодо застосування до нього вимог ст.75 КК України безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку, і кваліфікація його дій за ознаками ч.2 ст.307 КК України є вірними.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням визнав повністю, судом правомірно в порядку ст.349 КПК України за згодою всіх учасників справи, в тому числі обвинуваченого і прокурора, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, належно допитав обвинуваченого та дослідив дані, що характеризують його особу, в умовах роз`яснення судом учасникам судового провадження про те, що у випадку не дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися в ході розгляду провадження в суді, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, що підтверджується журналом судового засідання, а також звукозаписом судового засідання

Показання ОСОБА_6 як на досудовому слідстві, так і в ході судового розгляду справи були послідовними з повідомленням обставин справи, що підтверджують факт вчинення інкримінованого йому злочину, а зміст цих показів свідчить про повне визнання ним своєї вини за пред`явленим йому обвинуваченням.

Тому, відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ОСОБА_6 як обвинуваченим та прокурором не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу здійснення на нього психологічного тиску з метою визнання ним вини у вчиненні інкримінованого злочину, а також порушення його права на захист під час судового розгляду, то відповідну позицію обвинуваченого колегія суддів розцінює як спосіб пом`якшити свою відповідальність.

Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність тиску з боку органу досудового розслідування, а також суду на обвинуваченого під час судового розгляду, при цьому переконливих доводів на рахунок цього в апеляційній скарзі обвинуваченим не наведено.

Разом з тим, як убачається зі змісту журналу судового засідання, а також даних технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, в ході підготовчого судового засідання обвинувачененому було роз`яснено його право мати захисника, проте обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що буде захищати себе сам.

Не погоджується колегія суддів і з доводами обвинуваченого щодо можливості застосування до нього положень ст.75 КК України, з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо міри покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєного, особу винного, що є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має середню професійно-технічну освіту, перебуває на обліку як безробітній з грудня 2016 року, одружений, бере участь в утриманні малолітньої дитини своєї дружини, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, зокрема визнання вини та щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини КК України за цей злочин, та призначив ОСОБА_6 основне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Твердження обвинуваченого з приводу того, що на його утриманні знаходиться вся родина, з урахуванням наведених обставин в їх сукупності, на переконання колегії суддів, не є виключною підставою для застосування до нього положень ст.75 КК України.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи обвинуваченого з приводу порушення судом строків вручення йому вироку суду, оскільки згідно наявної у матеріалах провадження розписки, копію оскаржуваного судового рішення обвинувачений отримав 18.04.2017, тобто в день проголошення вироку.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалений з додержанням вимог КПК України, та правові підстави для скасування даного судового рішення, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі обвинуваченого, відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4