АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/524/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні судуапеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста від 06 липня2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральнім прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000211, а саме на майно, яке виявлено та оглянуто під час проведення обшуку за адресою Запорізька обл., Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, 3, що перебуває у фактичному володінні ТОВ «Вільнянський елеватор».
Приймаючи рішення, слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що сторона кримінального провадження, яка звернулась із клопотанням пронакладення арешту, не з`явилась в судове засідання та не довела необхідності арешту, прийшов до висновку про те, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає, що прокурор ОСОБА_6 , який звернувся до районного суду із клопотанням про арешт майна, перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з чим не зміг з`явитися на розгляд власного клопотання, про що повідомив суддю під час отримання повістки про виклик у дане судове засідання.
Також прокурор зазначає, що метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу, а майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою слідчого від 23.06.2017 року визнано речовими доказами.
Одночасно прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування пропуску цього строку зазначає, що про прийняте рішення стало відомо 18.07.2017 року, а саме в день внесення ухвали до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що прокуроручастіу судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, про прийняте судом рішення апелянту стало відомо 18.07.2017 року,колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні другого відділуз розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження №0000211, відомості про яке 27.01.2017 рокувнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознакамикримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральнім прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту намайно, яке виявлено та оглянуто під час проведення обшуку за адресою Запорізька обл., Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, 3, що перебуває у фактичному володінні ТОВ «Вільнянський елеватор».
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від06 липня 2017 рокувідмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор відділу Генеральнім прокуратури України ОСОБА_8 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є, в тому числі і, забезпечення збереження речових доказів.
В обгрунтування поданого клопотання прокурором додано до нього постанову про визнання майна речовим доказом від 23 червня 2017 року, з посиланням на те, що продукція та знаряддя для переклеювання етикеток можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази.
Разом з цим, вирішуючи питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя мав перевірити відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, вимогам ст. 98 КПК України.
Як вбачається з доданих прокурором до клопотання матеріалів відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР службові особи Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області зловживаючи службовим становищем, діючи з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, зокрема організаторів транзитно-конвертаційної групи підприємств з ознаками фіктивності, які діють з метою ухилення від сплати податків, а саме: ТОВ «Синтез Трейд» (32540918), ТОВ «Вільнянський елеватор» (36474844), ТОВ «Бестбілд» (40402456), ТОВ «Солід Гранд ЛТД» (40402440), ТОВ «Маконд Люкс» (37756795), ТОВ «Маврік Компані» (40314082), ТОВ «Кронтех Плюс» (40322800), ТОВ «Брайден» (40461747), ТОВ ТД «Борис» (40537323) не вживають належних перевірочних заходів передбачених наказом Міністерства доходів і зборів від 14.06.2013 № 165, внаслідок чого державі завдано збитки в особливо великих розмірах у вигляді несплати податку на додану вартість на загальну суму близько 230 млн. грн., що є тяжкими наслідками.
Разом з цим, додані до клопотання матеріали на його обгрунтування в достатній міріне містятьфактів та обставин на підтвердження наявності ознак фіктивностіТОВ «Вільнянський елеватор», яке, на думку органу досудового розслідування, діє з метою ухилення від сплати податків, у зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про наявність підстав арешту майна, з метою його збереження як речового доказу.
Крім того, до наведеного висновку колегія суддів дійшла з урахуванням того, що прокурором не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуто злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).
Крім того, як вбачається з клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, не зазначаючи при цьому його родові ознаки, а саме масу зернових культур, вказуючи при цьому лишевисоту та ширину їх насипу, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

Не містять таких даних і постанова про визнання майна речовим доказом від 23.06.2017 року (а.с. 100-106).
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України, що явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста від 06 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста від 06 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральнім прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна, яке виявлено та оглянуто під час проведення обшуку за адресою Запорізька обл., Вільнянський район,м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, 3, що перебуває у фактичному володінні ТОВ «Вільнянський елеватор», скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральнім прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арештунамайно виявлене та оглянуте під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у фактичному володінні ТОВ «Вільнянський елеватор».
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4