Справа № 473/3946/17
Номер провадження1-кп/473/63/2018
ВИРОК
іменем України
"16" січня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002241 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с.Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2017 року близько 05-00 год. ОСОБА_4 проходячи через залізничну станцію Трикратне, Вознесенського р-ну, Миколаївської обл., помітив паркан із металевих секцій, яким огороджена пасажирська платформа. Намагаючись перестрибнути через паркан, ОСОБА_4 зламав одну із секцій паркану, після чого у нього виник умисел та корисливий мотив на заволодіння секціями паркану. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 почав ногами ламати секції паркану та складав їх в одне місце, біля шостої колії пасажирської платформи. Таким чином, ОСОБА_4 демонтував 23 металеві секції паркану, загальною вартістю 12059,00 грн., якими була огороджена пасажирська платформа, однак довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин, що не залежать від його волі, оскільки був помічений працівниками виробничого підрозділу Служби колії Вознесенська дистанція колії Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця безпосередньо під час вчинення злочину та затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину.
Внаслідок дій ОСОБА_4 виробничому підрозділу Служби колії Вознесенська дистанція колії Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 12059,00 грн.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
16 січня 2018 року представник потерпілого виробничого підрозділу Служби колії Вознесенська дистанція колії Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення.

Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді про примирення зазначено, що представник потерпілого ніяких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачений вказав, що він повністю визнає свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Представник потерпілого та обвинувачений підтримали затвердження угоди на визначеній в ній умовах. Прокурор та адвокат обвинуваченого не заперечували проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394і 424КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. А для представника потерпілого - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, та вважає, що існують підстави для затвердження угоди про примирення на визначеній в ній умовах.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2018 року, укладену між представником потерпілого виробничого підрозділу Служби колії Вознесенська дистанція колії Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: