УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від

29 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від

21 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
За вироком Вільнянського районного суду Запорізької області

від 29 лютого 2016 року ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією майна, яке є його власністю, за пунктами 1, 4, 9 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
04 липня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4 поновлено строк на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень, а його касаційну скаргу через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений ОСОБА_4 в черговий раз звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд постановлених щодо нього судових рішень.
Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі

від 04 липня 2017 року не усунув.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений ОСОБА_4 знову не дотримався, оскільки, в поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій

ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 419 цього Кодексу, а викладені у повторно поданій скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Також, засуджений, в свої скарзі знову посилаючись на неповноту судового розгляду та надаючи свою оцінку доказам по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що як вже неодноразово наголошувалось в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2