Справа № 359/7757/17
Провадження №1-в/359/498/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання адміністрації Бориспільської виправної колонії №119 та спостереженої комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, учасника бойових дій, ветерана військової служби, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

засудженого за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року за ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням ч.5 ст. 72 КК України, до позбавлення волі строком на три роки,

в с т а н о в и в :
4 жовтня 2017 року до суду надійшло спільне подання адміністрації Бориспільської виправної колонії №119 та спостереженої комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судове засідання учасники не з`явились. По дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Прокурор та представник Бориспільської БВК подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, без фіксації технічними засобами, проти задоволення клопотання не заперечували.

Засуджений ОСОБА_4 також надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі

Неявка сторін не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України № 1810-VIIІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», відповідно до якого, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

За правилами ч. 2 ст. 13 цього Закону особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців з дня опублікування закону про амністію.

В ході розгляду клопотання встановлено, що вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням ч.5 ст. 72 КК України, до позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 був засуджений за злочин який є тяжким, оскільки санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Стаття 2 вищевказаного ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою,третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України,статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення (а.с.17).

Станом на 01.08.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного йому покарання за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року.

Крім того, ОСОБА_4 не підпадає під перелік категорій осіб на яких не поширюється застосування амністії, зазначених у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заявленого клопотання та звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст.2, Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 86 КК України та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд -

у х в а л и в :
Спільне подання адміністрації Бориспільської виправної колонії №119 та спостереженої комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 05.04.2016 року за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1