Провадження № 1-кп/643/332/18
Справа № 643/8322/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001754 від 16.03.2017, який надійшов від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Володимирівка, Великобагачанського району, Полтавської області, з середньою освітою, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресую: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.03.2017 приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням до сараю, перестрибнув через дерев`яне огородження, тим самим проникнув на територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, упевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, шляхом пошкодження навісного замку, проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 , майно, а саме 2 металевих бильця від ліжка висотою 120 та 110 см, вартістю 240 гривень 00 копійок згідно висновку товарознавчої експертизи №101 від 23.03.2017.

Після чого ОСОБА_4 , зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_5 , на суму 240 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою, та відсутністю коштів на життя.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 14.03.2017, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації на території м. Харкова.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину, особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що обтяжує покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: два металевих бильця з ліжка, які передані на відповідальне зберігання потерпілій по справі повернути власнику, ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1