1-кп/357/83/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонно го суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
1)15.02.1993 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 82, ч.3 222 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі;
2)08.02.1996 року вироком. Камінобродського районного суду Луганської області за ч. 3 ст. 222 КК України 1960 р. до 1 року позбавлення волі;
3)21.07.1997 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 2 років позбавлення волі;

4)20.04.2000 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 2 років позбавлення волі;

5)15.05.2002 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

6)20.05.2008 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
7)02.09.2008 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.309, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.12.2011 р. умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 7 днів;
8)14.01.2013 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 26.05.2017 року по відбуттю строку покарання.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.09.2017 року приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину "Брендовий Сток" по вул. Нагірна, 3 м. Біла Церква, куди прийшов придбати одяг, при виході з даного магазину на торговому прилавку помітив мобільний телефон "IPhione 6 Plus", Gold, 16Gb та умисно з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно від оточуючих, здійснив крадіжку мобільного телефону марки "IPhione 6 Plus", Gold, 16Gb вартістю 9758 гривень, в якому знаходилася сім картка мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 гривень на якому містився чохол накладка вартістю 104 гривні, яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

Діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 9887 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення від 26 вересня 2017 року, яку подано з обвинувальним актом за змістом якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася надала до суд письмову заяву, у якій просить затвердити угоду про примирення брати участь у судовому розгляді не бажає.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України,є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 26.09.2017 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон, марки Айфон, 6, який знаходиться на зберіганні у потерпілої залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1