АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, гр. України, уродженцю м.Черкаси, непрацюючому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 в період з «20» год. «00» хв. по «06» год. «00» хв. щоденно строком на 60 (шістдесят) діб. Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали суду, -

в с т а н о в и л а :
Слідчим відділом Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0007579 від 18.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 будучи у співучасті з ОСОБА_11 , 18.09.2017 близько 14 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла вікна, проникли в приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , де впевнившись, що власник помешкання відсутній, і за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів викрали чуже майно, що належить, ОСОБА_12 , а саме: кольоровий телевізор «Toshiba 1480RD» вартістю 500 грн. однак, факт викрадення був помічений сторонньою особою ОСОБА_13 , який повідомив про вчинення злочину працівників поліції і ОСОБА_8 та ОСОБА_11 були затримані.

18.09.2017 під час проведення оперативних заходів за ст.208 КПК України ОСОБА_8 було затримано.

19.09.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

20.09.2017 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 в період з «20» год. «00» хв. по «06» год. «00» хв. щоденно строком на 60 (шістдесят) діб. Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали суду.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржуючи її законність через неврахування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обставин які свідчать про недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, просить суд апеляційної інстанції її скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Частина 3 статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не має бути загальним правилом.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Крім того ч. 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею були дотримані.

Колегією суддів встановлено, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу вказані лише обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, після чого одразу зроблено висновок про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від слідства та суду, чинити спроби незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Проте, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстав переховуватися від органів слідства та суду у ОСОБА_8 немає, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що він буде переховуватися. Окрім того, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 , як і в місцевий суд, самостійно та вчасно з`явився і підтвердив своє бажання сприяти слідству та гарантував свою належну процесуальну поведінку.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про будь-які попередні спроби вчинення ОСОБА_8 дій на підтвердження заявлених слідчим та прокурором ризиків, тому колегія суддів доходить висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні слідчого, є передчасними та безпідставними.

За таких умов тримання під вартою ОСОБА_8 є безпідставним, а тому підстав для зімни чи скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

На думку колегії суддів, суд вірно зазначив, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначальним елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, домашній арешт здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти заявленим слідчим та прокурором ризикам.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, свого підтвердження в апеляційній інстанції не знайшли.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 вересня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :