№ 207/991/18
№ 1-кс/207/243/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську клопотання слідчого СВ Південного відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
27 березня 2018 року, слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на наступне майно: ніж виявлений та вилучений під час слідчого експерименту 26.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що 25.03.2018 року 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 під час раптово виниклої сварки, на грунті особистих неприязних відносин між ним та потерпілою ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи на меті нанесення тяжких тілесних ушкоджень, утримуючи ніж у правій руці, наніс потерпілій ОСОБА_6 , один удар ножем в черевну порожнину, чим завдав потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини, поранення круглої зв`язки печінки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею.

25.03.2018 року СВ Південного ВП відомості внесено до ЄРДР за №0000396 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що зазначені речі є речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судове засідання слідчий Південного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився.

Враховуючи ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Строк звернення слідчого до суду з даним клопотанням не пропущений.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Приймаючи до уваги той факт, що вказані речі використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та можливо зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, що витікає із досліджених матеріалів доданих до клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно задовольнити клопотання про накладення арешту.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на: ніж виявлений та вилучений під час слідчого експерименту 26.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала дійсна до вирішення питання про скасування арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1