У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/427/17 за апеляційними скаргами заступника прокурора Закарпатської області та представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з вищою освітою, одружена, працююча вихователем Баранинського дошкільного навчально - виховного закладу, не судима, засужена:
- за ч.2 ст.286 КК України на 03 (три) роки 09 (дев`ять) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Ухвалено сягнути на користь держави з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1 770,40 грн..
Речові докази по справі: легковий автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РВ ГУНП в Закарпатській області ухвалено повернути ОСОБА_7 ..
Згідно вироку ОСОБА_7 визнана винуватою у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

-2-
03.10. 2015, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вул. Центральною в с. Баранинці в напрямку с. Довге Поле порушила вимоги пунктів 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду вищевказаним автомобілем на пішохода ОСОБА_9 , яка в той час рухалась по лівому краю проїзної частини дороги в с. Баранинці в напрямку руху до с. Довге Поле Ужгородського району, внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких 18.10. 2015 померла.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію та фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 02.06. 2017 - змінити, виключити з його мотивувальної частини висновок про наявність в діяннях ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки як порушення експлуатації транспорту. Вказує на те, що такі діяння ОСОБА_7 в провину не ставились, в ході судового розгляду справи обставин, які б указували на порушення експлуатації транспорту ОСОБА_7 не встановлено і обвинувачення прокурором не змінювалось. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги прокурора, заслухавши думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення за таких підстав.
У відповідності до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Діяння обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано вірно.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимогам ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних, що характеризують її особу, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також наявністю обставин що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, і таке покарання є справедливим, достатнім для її виправлення, і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги прокурора про виключення із мотивувальної частини вироку суду висновку про наявність в діяннях ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки, як порушення експлуатації транспорту є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з таких підстав.

-3-
Зміна вироку суду судом апеляційної інстанції регламентована ч. 1 ст.408 КПК України, якою встановлено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування діяння ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , а у вироку ОСОБА_7 визнана винною за ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Отже, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.337 КПК України вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення органом досудового розслідування, порушив принцип диспозитивності, що є недопустимим, та тягне за собою зміну вироку в цій частині.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.408 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку зайво зазначеної кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.286 КК України - порушення експлуатації транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області - задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06. 2017 щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06. 2017 висновок суду про наявність у діяннях ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки як порушення експлуатації транспортного засобу.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: