Справа №705/1393/17
1-кс/705/1197/17
У Х В А Л А
Іменем України
09.11.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із скаргоюна рішення слідчого. Скарга обгрунтована тим, що ст. слідчим Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0001625, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В березні 2016 р. пребуваючи в м. Києві на авторинку він придбав автомобіль «Mersedes-Benz ML 320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 .

29.09.2016 р., приблизно о 09:30 год., по вул. Енергетичній, м. Умань, його зупинили працівники поліції та під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в працівників поліції виникли підозри в недійсності вказаного свідоцтва, в результаті чого у нього було вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на нього.
11.10.2016 р. він оскаржив дії працівників поліції та 21.10.2016 р. Уманський міськрайонний суд його скаргу задоволив, визнав дії слідчого щодо неповернення йому автомобіля протиправними і зобов`язав слідчого повернути йому на відповідальне зберігання автомобіль.
25.10.2016 р. в Уманському ВП ГУНП він отримав свій автомобіль і зберігав його в гаражі свого знайомого, при цьому автомобіль не використовував.
27.03.2017 р. він був вимушений свій автомобіль перегнати в інший гараж і під час руху його знову зупинили працівники поліції і вилучили автомобіль.
31.05.2017 р. Уманський міськрайонний суд виніс ухвалу про арешт його автомобіля.
04.11.2017 р. він звернувся до Уманського ВП ГУНП з клопотанням про повернення йому автомобіля для зберігання, однак постановою слідчого йому було в цьому відмовлено, він не заперечує проти накладення арешту на автомобіль, але хоче зберігати його в нормальних умовах, тобто в гаражному приміщенні, а не на відкритій ділянці відділу поліції, так як автомобіль постійно піддається негативним впливам погодніх умов, тим самим втрачається його технічний та загальний стан.
Просить визнати неправомірним рішення слідчого, скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 04.11.2017 р. та зобов`язати слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 передати автомобіль «Mersedes-Benz ML 320 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання йому - ОСОБА_5 .
Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та зазначила, що у скаржника немає відповідних документів на автомобіль.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

06.11.2017 року ОСОБА_5 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою.

Згідно вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної скарги, вказана скарга була визначена до розгляду слідчому судді ОСОБА_1

06 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді відкрито провадження з розгляду даної скарги.

За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 308.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним. Так, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ст. слідчим Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0001625, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

29.09.2016 р., по вул. Енергетичній, м. Умань, гр. ОСОБА_5 зупинили працівники поліції та під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в працівників поліції виникли підозри в недійсності вказаного свідоцтва, в результаті чого у ОСОБА_5 було вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на нього.
11.10.2016 р. ОСОБА_5 оскаржив дії працівників поліції та 21.10.2016 р. Уманський міськрайонний суд його скаргу задоволив, визнав дії слідчого щодо неповернення йому автомобіля протиправними і зобов`язав слідчого повернути йому на відповідальне зберігання автомобіль.
27.03.2017 р. під час вимушеного руху своїм автомобілем ОСОБА_5 знову зупинили працівники поліції і вилучили автомобіль.
31.05.2017 р. Уманський міськрайонний суд виніс ухвалу про арешт його автомобіля.
04.11.2017 р. ОСОБА_5 звернувся до Уманського ВП ГУНП з клопотанням про повернення йому автомобіля для зберігання, однак постановою слідчого йому було в цьому відмовлено.
Автомобіль ОСОБА_5 знаходиться на зберіганні на внутрішньому дворі Уманського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою м. Умань вул. Незалежності, 35, що суперечить законодавству про зберігання речових доказів. Вказане має наслідком суттєве погіршання стану транспортного засобу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 168 ч. 2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Стаття 237 ч. 7 КПК України говорить про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення прав власника та користувача майна щодо його цілісності та збереження, вважає за можливе повернути вище вказаний автомобіль на відповідальне зберігання власнику. Питання щодо зняття арешту з автомобіля скаржником не ставилось.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 173, 214, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 задоволити частково.
Зобов`язати слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 передати автомобіль «Mersedes-Benz ML 320 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1