Справа №: 398/3070/15-к
провадження №: 1-кп/398/52/17
ВИРОК
Іменем України
"06" грудня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії кримінальне провадження, внесене 13 травня 2015 року до ЄРДР за №0001530, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Мойсівка Драбівського району, Черкаської області, громадянки України, розлученої, позбавленої батьківських прав відносно свого сина в 2006 році, працюючої швачкою в ПП «Трикотажний Рай», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:

1) 03.11.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
2) 26.07.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік,
3) 12.10.2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 309 ч.2, ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік,
4) 05.02.2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
5) 11.08.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі,
6) 09.12.2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнилась 08.05.2014 року по відбуттю строку покарання,
7) 24.04.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік обмеження волі,
8) 16.06.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки обмеження волі,
9) 11.09.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки 11 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 05.01.2016 року вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.09.2015 року змінено в частині призначення покарання, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів 3 роки 2 місяці обмеження волі.;
10) 29.03.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України на 3 роки 3 місяці обмеження волі, -
11) 12.05.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчук Полтавської області за ч.2 ст.185 КК, на підставі ч.4 ст.70 КК, ч.1 ст.72 КК України визначено остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28.07.2016 року вирок Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12.05.2016 року залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покараня строк її попереднього ув`язнення з 12 травня 2016 року по 28 липня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 13.10.2016 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області зараховано ОСОБА_3 за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2016 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 24.02.2016р. по 12.05.2016 р. та у зв`язку з відбуттям призначеного покарання, її було звільнено з-під варти;
-за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої,
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка ), повторно, при наступних обставинах.
Так, 08 травня 2015 року, близько 16.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку продавця та відвідувачів магазину, таємно, шляхом вільного доступу з шухлядки столу для продавців, викрала гаманець, вартістю 22,00 грн., в якому знаходилися грошові кошти на суму 3225,00 грн.
У подальшому з місця вчинення злочину зникла та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3247грн. 00коп..
Крім того, 10 травня 2015 року близько 16год. 45хв., ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний,77, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку продавця та відвідувачів магазину, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з торгових полиць в магазині одну пару жіночих туфель 40-го розміру, вартістю 820, 00 грн..
У подальшому з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 820,00 грн..
Крім того, 11 травня 2015 року, близько 18.00год., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Авеню», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Луначарського,18, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку продавця та відвідувачів магазину, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з торгових полиць в магазині - жіночу футболку, вартістю 290,00 грн. та жіночу сумку, вартістю 455,00 грн..
У подальшому з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 745,00 грн.
Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованих їй злочинах визнала повністю, у скоєному розкаюється. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише її поясненнями, а також дослідженням характеризуючих даних на неї, щодо обставин справи, то вони нею не оспорюються, їй роз`яснено, що в такому разі вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Пояснила суду, що дійсно в 2015 році перебувала у складних життєвих обставинах. В травні 2015 року приїхала в місто Олександрію, щоб пройтись по магазинах та щось звідти вкрасти. Зранку вона гуляла містом, а потім зайшла в один із магазинів, який розташований в центрі міста, його назви не пам`ятає, де побачила в столі гаманець, який викрала. В гаманці були грошові кошти, які вона витратила на власні потреби. Також вона викрала в іншому магазині туфлі жіночі, які потім продала. Також вона вчинила крадіжку жіночої футболки та жіночу сумку, які поклала у свою сумку, також викрадене продала.
Не заперечує дати вчинення нею цих злочинів, обставини при яких вона вчиняла ці крадіжки, кількість викраденого та його вартість. Просить її суворо не карати та врахувати те, що на теперішній час після звільнення пройшов 1 рік та 2 місяці, вона працевлаштувалась в ПП «Трикотажний рай», де працює швачкою, намагається налагодити стосунки з матір`ю та сином, відносно якого раніше була позбавлена батьківських прав.
Потерпілі подали заяви, що не заперечують проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, залишають вирішення питання щодо визначення міри покарання обвинуваченій на розсуд суду.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченої в інкримінованих їй злочинах доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного нею, а саме те, що злочини є злочинами середньої тяжкості; особу винної, яка працює, за місцем проживання характеризуються посередньо; не перебуває на обліку у лікаря - психіатра, а також те, що потерпілі на суворій мірі покарання не наполягають.

Згідно із досудовою доповіддю на обвинувачену ОСОБА_3 , орган пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченою ОСОБА_3 , її особи, пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої є призначення покарання в межах санкції інкримінуємих злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк та вважає, що перевиховання та виправлення винної можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає їй міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, а також не застосовує ст.70 та ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_3 відбула призначені їй покарання, що підтверджується також і довідкою про звільнення.

Цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди, заявлені відповідно до ст.128 КПК України, ст. 1166 ЦК України потерпілими: ОСОБА_7 на суму 3247,00 грн. та ОСОБА_9 на суму 745,00 грн., які визнані обвинуваченою підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, - суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання в виді 2(двох) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До вступу вироку у законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 - 3247,00 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 - 745,00 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

Речові докази: - диски з записом з камер відеоспостереження та диск із записом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: