Справа № 296/8555/17
УХВАЛА
Іменем України
01 листопада 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Хорошівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.05.2016 р. Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185 КК України,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

31.10.2017 року ст. слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно гр. ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 25.01.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394.
В клопотанні, орган досудового слідства, необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що наявні матеріали кримінального провадження, вивчення особи підозрюваного, на підставі отриманих у встановленому законом порядку фактичних даних, свідчать про існування ризиків того, що гр. ОСОБА_6 , перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні, з корисливих мотивів кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що він судимий за корисливий злочин, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування.
Така процесуальна позиція слідчого ґрунтується, крім вищевказаного, також з врахуванням наступного, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, а тому підозрюваний під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник і підозрюваний у своїх виступах просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у провадженні за № 0000394 від 25.01.2017 р..
31.10.2017 р. о 10 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні зазначеного злочину, в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_6 було затримано.
Відповідно до п.«С» ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Цього ж дня слідчим було повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 25.01.2017 року близько 19 год. 30 хв., він разом зі своїм ріднім братом ОСОБА_7 та товаришем ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились поблизу приміщення Житомирського заводу «Електровимірювач», що розташований за адресою: місто Житомир, вулиця Перемоги, 10, де в цей же день і час побачили раніше їм незнайому ОСОБА_9 , яка йшла по тій же вулиці у їхньому напрямку, розмовляючи при цьому по мобільному телефоні. У вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння мобільним телефоном марки «MEIZU-M3S», належним останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на учинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , розраховуючи на те, що його брат ОСОБА_6 і товариш ОСОБА_8 зрозуміють дійсний характер його злочинних дій і підтримають, та запропонував вчинити напад та заволодіти мобільним телефоном, на що останні підтримали його злочинний умисел та погодились вчинити напад на ОСОБА_9 , вступивши в такий спосіб між собою в попередню злочину змову.
У подальшому реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дочекались коли ОСОБА_9 підійде ближче до них, а саме почала проходити між ними, де в цей час ОСОБА_7 різко виставив ногу під ноги потерпілої, яка зачепилась та не втрималась на ногах і впала на землю. В цей час для досягнення загального злочинного результату, ОСОБА_7 , діючи в межах єдиного злочинного умислу, разом з ОСОБА_6 почали наносити численні удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_9 , яка намагаючись захиститись від злочинних дій останніх, намагалась прикривати своє тіло руками. Однак вищевказані особи, з метою подолання опору потерпілої продовжували наносити їй удари руками та ногами по голові і тулубу, в результаті чого потерпілій ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів в ділянці верхньої та нижньої губи, які відповідно до висновку експерта №1418 від 05.07.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинили щодо останньої фізичне насильство, що було небезпечним для її життя та здоров`я.
У цей час, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який постійно стояв поряд та наглядав за навколишньою обстановкою, при цьому продовжуючи діяти відповідно до спільного умислу, підняв мобільний телефон належний потерпілій, який під час падіння останньої випав з рук та знаходився неподалік від неї на землі.
Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишили місце скоєння злочину, а в подальшому розпорядились викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили розбійний напад, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 в момент заподіяння, в ході якого незаконно заволоділи чужим майном, що належить останній, а саме: мобільний телефон марки «MEIZU М3S», вартістю 3769 гривень; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», абонентський номер НОМЕР_1 , вартістю 50 гривень; сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , вартістю 50 гривень; флеш картка пам`яті, вартістю 150 гривень; пластмасовий чохол до мобільного телефону, вартістю 80 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4099 гривень.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2017 р. з 21 год. 30 хв. відносно ОСОБА_9 , яка повідомила, що 25.01.2017 р. близько 20 години троє невідомих осіб перебуваючи поблизу приміщення «Елетровимірювач» в м. Житомирі, застосовуючи насильство, викрали належний їй мобільний телефон;
- протокол огляду місця події від 25.01.2017 в період з 22.45 год. по 23.15 год. за участю ОСОБА_9 , в ході якого остання пояснила та показала місце де відносно неї вчинено злочин трьома невідомими особами чоловічої статі, а також зафіксовано в місці вчинення злочину витоптаність снігу, що підтверджує покази потерпілої надані в ході досудового розслідування;
- протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 09.06.2017, в ході якого остання надала пояснення про детальні обставини вчинення відносно неї злочинного нападу, що мало місце 25.01.2017;
- висновок судово-медичної експертизи №175 від 26.01.2017, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено синець та крововилив на обличчі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженню та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 25.01.2017, яка своїми показами підтвердила той факт, що у вечірній час близько 20 години 25.01.2017 проходила повз приміщення ВАТ «Електровимірювач» в м. Житомирі, де побачила побиту дівчину на обличчі якої була кров та яка просила на допомогу, з її слів вона дізналась, що на останню напали троє чоловіків, які її побили і викрали мобільний телефон, про що остання на прохання потерпілої зі свого мобільного телефону повідомила правоохоронні органи про вчинення даного злочину;
- протокол проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , від 02.06.2017 в ході якого під час особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено чохол до мобільного телефону;
- протокол пред`явлення потерпілій ОСОБА_9 для впізнання ОСОБА_7 від 02.06.2017, під час якого остання впізнала дану особу, як таку яка в день вчинення злочину підставила їй під ніжку та наносила тілесні ушкодження;
- протокол пред`явлення потерпілій ОСОБА_9 для впізнання ОСОБА_8 від 02.06.2017, під час якого остання впізнала дану особу, як таку яка в день вчинення злочину була присутня під час вчинення неї злочину, та вказаний чоловік під час нанесення їй ударів двома іншими чоловіками підійшов підняв мобільний телефон, після чого припинили наносити удари та побігли в сторону вул. М. Грушевського м. Житомира;
- протокол допиту в якості свідка ОСОБА_11 (мати потерпілої) від 14.06.2017, яка повідомила, що в момент вчинення злочину розмовляла по мобільному телефоні з дочкою та чула усі звуки (голосу чоловіків) та крик доньки;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 27.06.2017, під час якого остання підтвердила надані нею покази у ході досудового розслідування та показала на місцевості обставини вчинення відносно неї злочину та відкритого викрадення належного їй мобільного телефону;
- висновок додаткової судово-медичної експертизи №1418 від 05.07.2017, згідно якого встановлено, що відповідно до записів в наданих медичних документах у гр. ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів в ділянці верхньої та нижньої губи, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та по терміну свого виникнення можуть відповідати даті 25.01.2017 і могли бути спричиненні при нанесені ударів натуральною зброєю чоловіка, якою є руки та ноги взутті у взуття, при цьому механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій може відповідати показам, вказаних у протоколі додаткового допиту самої потерпілої та під час проведення слідчого експерименту за її участю;
- протокол пред`явлено для впізнання чохла золотистого кольору, який вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_6 , серед інших схожих чохлів потерпілій ОСОБА_9 від 11.07.2017, яка впізнала саме вказаний чохол, як такий який було викрадено під час її нападу разом з мобільним телефоном;
- протокол про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 25.07.2017 відносно ОСОБА_8 в ході якого останній спільно зі своїми співучасниками обговорюють вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Як вказувалось вище, санкція ч.2 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
З огляду на викладене, розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалася слідчий у клопотанні, і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Згідно даних, що характеризують особу підозрюваного, встановлених в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 , перебуває у зареєстрованому шлюбі, хоча вказує про фактичне припинення шлюбних відносин, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований і проживає в одному із райцентрів Житомирської області, тобто має стійкі (сталі) соціальні зв`язки.
Однак, з врахуванням встановлених обставин справи, а саме того, що підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про відсутність у ОСОБА_6 належних висновків і спрямованості на виправлення та перевиховання, наявність соціальних зв`язків не може вважатись стримуючим фактором від порушень зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж вимагається слідчим і прокурором.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий і прокурор.
Тому, окрім вищенаведеного, враховуючи також характер і тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доводи захисника і підозрюваного про можливість обрання останньому іншого, більш м`якого запобіжного заходу не підтверджені доказами.
У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з часу затримання ОСОБА_6 , тобто з 10 год. 30 хв. 31 жовтня 2017 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1