УХВАЛА

04 січня 2018 року м. Хмельницький
Заслухавши скаржника, слідчого, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає в зв`язку з наступним.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
Частиною першою статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст.307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, а також те, що чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено й право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 у цій частині задоволенню не підлягає, що не позбавляє останнього можливості, у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим, оскаржити таке рішення.
Не вбачається в зв`язку з цим і бездіяльності прокурора.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу слідчого ОСОБА_4 на відсутність в матеріалах кримінального провадження клопотань, на які посилається ОСОБА_3 в своїй скарзі та надав копію одного з таких в судовому засіданні з відміткою про його отримання канцелярією ХВП 22.11.2017 р., що позбавляє можливості перевірити всі доводи скаржника.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя