Номер провадження: 11-сс/785/638/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар судового засідання ОСОБА_5
за участю:
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06.04.2018 року, про відмову у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0002967, внесеному до ЄРДР 01.06.2017 року,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 06.04.2018 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0002967, внесеному до ЄРДР 01.06.2017 року, і було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, незаконною, стверджує, що підозра ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними доказами, вказує на тяжкість злочину і на наявність ризиків, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06.04.2018 року і постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Заслухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного і захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч.2 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, протоколом затримання ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного, результатами слідчого експерименту, висновком експерта №1355-3749/17, від 20.12.2017 року, протоколом допиту свідка, протоколом огляду та іншими матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про обґрунтованість підозри.

Однак, відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими та вмотивованими доводи оскарженої ухвали щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1),3) ч.1 ст. 177 КПК України.

Між тим, апеляційний суд встановив, що стороною обвинувачення не був доведений ризик того, що ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний раніше не судимий, доказів систематичного вчинення злочинів надано не було, що вказує на формальне посилання на існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що ОСОБА_8 у розшук оголошений не був, не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, документи, які дають підозрюваному змогу виїхати за межі України були в нього вилучені.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_6 звертала увагу на те, що у межах досудового розслідування усі речові докази і документи зібрані, що свідчить про відсутність ризику знищення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.

Крім того, відповідно до положень ст. 178 КПК України апеляційний суд враховує вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, до затримання був працевлаштований, позитивно характеризується за місцем народження, має стійкі соціальні зв`язки.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, достатнім буде застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в зв`язку з чим не вбачає підстав для скасування або зміни оскарженої ухвали.

Відповідно до положень п.1) ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 154, 157, 370-372, 376, 404, 407, КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06.04.2018 року, про відмову у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0002967, внесеному до ЄРДР 01.06.2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 .