Справа № 346/587/17
Провадження № 1-кп/346/135/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001862 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, приватного підприємця, згідно ст. 89 КК України не судимого, військовозобов`язаного, на утриманні одна неповнолітня дитина, у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 296 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 скоїв хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Злочин скоєно за таких обставин.

13 грудня 2016 року близько12 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у громадському місці в центрі селища Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, по вул. Січових Стрільців, 1, біля магазину «Дар», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, під час розмови наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , від якого потерпілий впав на землю та вдарився головою до бетонного покриття, чим згідно висновку експерта №404 від 18 січня 2017 року спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та забійної рани верхньої губи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що на ОСОБА_8 13 грудня 2016 року він з товаришами перебував біля магазину «Дар». Між потерпілим і ОСОБА_9 виникла суперечка, він теж втрутився в дану розмову сказав, що вони, як депутати мають право контролювати кошти виділені на ремонт садка. Потерпілий не коректно висловився на його та батьків адрес, і він не втримавшись вдарив його в обличчя кулаком. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнає. Підтримує клопотання про звільнення його від відбування кримінального покарання у зв`язку із амністією оскільки має неповнолітню дитину, по відношенню до якої не позбавлений батьківських прав.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 13 грудня 2016 року йшов із сільської ради, він член виконкому, біля магазину «Дар», по вул. Франка у центрі селища Гвіздець де стояли обвинувачений, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Він підійшов, спілкувалися близько двадцяти хвилин. Дяків сказав, що він (потерпілий) більше не буде працювати в садку електрозварювальником тому, що він з ОСОБА_14 поскаржились комусь у Івано-Франківськ, що він нічого не робить, і задарма отримуєте заробітну плату. Після цих слів він відповів, що вони нічого доброго не зробили для селища, а ще їздять до Івано-Франківська і говорять неправду. І ОСОБА_14 сказав, що ні він, ні його родина нічого доброго не зробили для користі селища. Після цих слів, повертаючись до ОСОБА_9 , він побачив як ОСОБА_14 б`є його кулаком з права а саме у губу. Він упав головою до бруківки. ОСОБА_15 його підняв, він був у крові. Вийшов власник магазину, дав серветки, він витирався, але кров далі текла. ОСОБА_16 відвів у лікарню, де його прооперували і скорою привезли додому. О 01 год. ночі йому стало дуже погано, викликали скору, і лікар повідомила що у нього струс мозку. Його зразу відвезли на машині швидкої допомоги в Коломийську ЦРЛ, госпіталізували де він перебував 10 днів. Потім він лікувався амбулаторно у Гвіздецькій районній лікарні. Приходили працівники поліції, відбирали пояснення. З обвинуваченим він давно знайомий, у нього до того жодних неприязних відносин не було. Про претензії ОСОБА_14 та інших осіб він узнав від голови сільської ради. Можливо він образився на його слова а тому вдарив. Обвинувачений не вибачався, одного разу через вікно кричав чи миряться. Цивільний позов у зменшеному розмірі підтримує, моральна шкода проявилася в тому, що в нього погіршився стан здоров`я, він не може працювати, він часто, майже кожен тиждень звертається у лікарню. На лікування він потратив багато коштів, однак підтвердження має на 580 грн. Після цього випадку він втрачає пам`ять. Покарання на погляд суду.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що 13 грудня 2016 року її чоловік пішов у селищну раду, і сказав, що скоро повернеться. Вона йому телефонувала по 13 год. і він повідомив що він біля магазину «Дар» і зараз буде. Близько 14 години до неї зателефонувала працівник лікарні яка повідомила, що чоловік у лікарні, його привів ОСОБА_18 , і його побив ОСОБА_14 . Коли вона прийшла у лікарню лікар зашивав губу. Коли прийшли додому почало крутитися в голові, йому стало погано. Був високий тиск та температура близько 39 градусів. Вона зателефонувала на швидку, яка приїхала близько опівночі і забрала чоловіка у лікарню. Приїздили працівники поліції, відбирали пояснення. Вона переночувала з чоловіком, а ранком поїхала додому. На другий день лікар розшивав губу та зашивав по новому, бо вона загноїлася. 10 днів лежав у лікарні. Зараз він втрачає пам`ять, на час близько 10-15 хвилин. Це буває на місяць декілька раз. Він раніше до побиття пам`ять не втрачав, зараз він лікується. Чоловік їй розповідав, що коли він повертався вони стояли зі знайомими і спорили, і його ударив ОСОБА_14 . У неї і її чоловіка з ОСОБА_14 ніколи не було неприязних відносин. Її не відомо чи її чоловіка після цього випадку його хтось бив. Чоловік може випити.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 13 грудня 2016 року близько 13 години потерпілий ішов попри магазин «Дар». Підійшов, привітався, почалася розмова за ОСОБА_19 , ОСОБА_14 чи ОСОБА_9 сказав «за що вам платять гроші». Потерпілий сказав «ви Куфаєви всі там такі». Обвинувачений вдарив потерпілого кулаком правої руки в губу, потерпілий впав головою об плитку, та вдарився. Він підняв потерпілого, який був при свідомості, з губи текла кров, він приніс з магазину серветки та воду, потерпілий помився, і він відвів потерпілого у лікарню. Потерпілий нічого не говорив. Це відбулося в центрі селища. Він дії ОСОБА_14 не схвалює. Чи говорив потерпілий, щоб обвинувачений повісився на шнурку він не чув.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 13 грудня 2016 року близько обіду він був біля магазину «Дар» у центрі селища, з ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Підійшов потерпілий, почалася бесіда за садок. Потерпілий почав звинувачувати його в тому, що він украв якесь дерево. Він спростовував. Він відвернувся та дивився в сторону клубу. Потерпілий почав обзивати його та обвинуваченого дебілами, говорив що Куфаєви такі сякі. На його думку потерпілий був випившим. Потерпілий казав обвинуваченому щоб він ішов та повісився на шнурку на липі. Коли розвернувся побачив що потерпілий на землі і в нього тріснула губа. ОСОБА_14 розвернувся та пішов. ОСОБА_15 виніс води, потерпілий помився, та сказав, що не сподівався, що його обвинувачений ударить. ОСОБА_15 не міг вдарити. До цього у них були нормальні відносини. Вони разом працювали, ставили плитку.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 13 грудня 2016 року біля магазину «Дар» у центрі селища на відстані 4-5 м. біля магазину стояв обвинувачений, ОСОБА_21 , ОСОБА_11 і він. До них підійшов потерпілий. Почалися розмови за роботу голови селищної ради, та проблеми селища. Він того не захотів слухати, так як його брат селищний голова і зайшов у магазин і розмовляв з власником магазину ОСОБА_22 . Приблизно через 15 хвилин зайшов ОСОБА_18 та попросив води та мокрої салфетки, повідомив, що ОСОБА_23 ударив потерпілого. Власник магазину виніс воду, вони разом вийшли з магазину, побачили потерпілого, який стояв і тримався за розбиту губу, ішла кров. ОСОБА_14 і ОСОБА_9 вже не було. Уваги на одяг потерпілого він не звернув. ОСОБА_15 повів потерпілого на швидку. Потім узнав, що потерпілого увечері забрали у лікарню. При ньому обвинувачений з потерпілим на емоціях розмовляли про проблеми селища. Про попередні конфлікти між ними він не знав. Він вийшов до потерпілого, а ОСОБА_14 був на відстані 50 метрів і йшов у сторону пожежної по вул. Франка. Про забій голови потерпілого він дізнався від ОСОБА_15 на наступний день. З ОСОБА_14 після цього він спілкувався і той говорив що в нього зіграли емоції і тому зачепив потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він на ОСОБА_8 2016 року знаходився у торговому павільйоні «Дар», який належав йому. Близько обіду він був у середині. Він чув словесну перепалку на протязі 10-15 хв. на підвищених тонах між обвинуваченим та потерпілим. Потім зайшов ОСОБА_10 попити каву. Він зготував каву, стояли та розмовляли. Зайшов ОСОБА_15 купити швиденько маленьку мінеральну воду, та взяв салфетки. Він дав, і той швидко вийшов. Він вийшов, та побачив потерпілого, який стояв перед входом у павільйон на відстані 3-х метрів, у нього було розсічення верхньої губи. Чи був ОСОБА_14 він не бачив. ОСОБА_15 зливав воду, потерпілий помив обличчя. Він повернувся у магазин. Пізніше розпитував учасників події, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 говорили, що ОСОБА_14 штовхнув ОСОБА_24 , той упав і розбив губу. Він зрозумів що той ударом долоні розбив губу. Під час події, спричинення удару, нікого інших не було. Робота магазину не припинялася. Магазин у центрі селища, у громадському місці. Раніше обвинувачений поводив себе адекватно. Під час сварки, за цих 10-15 хв. зайшла не одна людина, в тому числі діти, яким продавав товар. Йому цей конфлікт був не приємний.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина доводиться наведеними показаннями потерпілого та свідків, а також письмовими доказами, а саме:

даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.12.2016 р., згідно якого слідчий Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_25 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 13.12.2016 року приблизно о 13 год. 30 хв. в смт. Гвіздець по вул. Франка Коломийського району неподалік магазину «Дар», ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , 1947 р.н.;

даними карти виїзду швидкої медичної допомоги №1429 від 13.12.2016 р. згідно якої ОСОБА_6 встановлено попередній діагноз ЧМТ, струс головного мозку, забій ребер, розсічення верхньої губи;

даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 14773 ОСОБА_6 , 1947 р.н., згідно якої його діагноз струс головного мозку, забійна рана в/губи;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.01.2017 р. та даними фото таблиць до протоколу, відповідно до яких ОСОБА_6 відтворив та показав обставини події, коли йому 13.12.2016 року було завдано тілесні ушкодження;

даними довідки Гвіздецької селищної ради від 23 січня 2017 року №44 про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно житель АДРЕСА_2 і в нього на даний час слідуючий склад сім`ї: тато ОСОБА_26 , 1949 р.н., мама ОСОБА_27 , 1952 р.н.;

даними довідок від 27.01.2017 р. №31 психоневрологічного кабінету поліклінічного відділення Центральної районної лікарні про те, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті не числиться та №55 від 20.01.2017 р. наркологічного кабінету про те, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває;

даними довідки про судимість, відповідно до якої ОСОБА_7 12.03.2014 р. засуджений Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 125 КК України 2001 р., штраф сплачений 02.03.2015 р.;

даними висновку експерта №404 відповідно до якого аналіз наданої медичної документації та дані судово-медичного огляду дають підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою до лікувального закладу 14.12.2016 р. о 01 год. 15 хв. у нього були наявні наступні тілесні ушкодження: забійна рана верхньої губи (зі слідами хірургічного втручання ПХО рани 13.12.2016 р. фельдшером швидкої медичної допомоги смт. Гвіздець); закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку. Локалізація, характер та морфологія наявних тілесних ушкоджень дозволяють стверджувати про те, що вони могли утворитись від одноразової дії (від удару) в ділянку обличчя (верхньої губи) потерпілого тупого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого не відобразились у зазначеному ушкодженні на шкірі, та зокрема могли бути спричинені внаслідок дії кінцівками сторонньої особи (кулаком руки), як зазначив у своїх показах потерпілий. Вищезазначені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та рана верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Характер, морфологія та локалізація наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 дають підстави вважати, що утворення їх можливе як від безпосередньої локальної дії (від удару) тупим предметом в ділянку обличчя потерпілого, так і внаслідок падіння останнього з вертикального, чи близького до нього, положення тіла, з ударом до такого предмету, чи поверхні площини, ділянкою обличчя.

На підставі наведеного суд вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 296 ч.1 КК України, оскільки він скоїв хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Згідно із досудовою доповіддю Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 16/Кл/3-974 від 24 квітня 2017 р. обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 12.03.2014 р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, штраф ним оплачено 02.03.2015 р., до адміністративної відповідальності протягом 2017 року не притягався, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, характеристика позитивна, депутатом Гвіздецької селищної ради не являється, є членом виконкому Гвіздецької селищної ради.
Щодо своєї історії правопорушень ОСОБА_7 зазначає, що раніше був засуджений неправомірно, однак виправдати себе відповідно до законодавчих норм виявилось неможливим.
Обвинувачується у вчиненні умисного злочину невеликої тяжкості з хуліганських спонукань, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, тобто в умисних діях, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Такі дії обвинуваченого проявились в нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень.
При вчиненні злочину обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, не було виявлено.
ОСОБА_7 розлучений, зі слів, проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_28 , 2004 року народження, в будинку, який він винаймає з 1995 року, зареєстрований в будинку батьків, зі слів, проблем із житлом у нього немає.
Обвинувачений, зі слів, отримав середню освіту в ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого був призваний на строкову військову службу, після проходження якої здобув середню спеціальну освіту у відомчому навчальному закладі МВС і працював в правоохоронних органах МВС на посаді інспектора дорожньої служби до 1994 року, а після звільнення з служби в МВС, працював електриком на ПП «Еліта». На даний час обвинувачений є приватним підприємцем, має постійні джерела доходів, зі слів не має потреби в додаткових коштах.
Згідно інформації Коломийської ЦРЛ ОСОБА_7 на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває. Обвинувачений мислить чітко та раціонально, контролює емоції, зі слів, агресії по відношенні до інших раніше не проявляв, однак, встановлено, що він схильний до фізичної агресії, оскільки раніше був судимий за умисний легкий насильницький злочин, пов`язаний з нанесенням легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і на даний час обвинувачується в хуліганських діях, які виразились в завданні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений, зі слів, алкогольні напої вживає рідко, наркотичні речовини не вживає.
Згідно характеристики з Гвіздецької селищної ради щодо обвинуваченого скарг за місцем проживання і реєстрації не надходило, характеристика позитивна.
Зі слів ОСОБА_7 він підтримує доброзичливі відносини з односельчанами, з родичами не конфліктує, підтримує близькі відносини з батьками і сином.
Крім того, обвинувачений, з його слів, не підтримує зв`язків з особами раніше судимими або з особами з антисоціальною поведінкою.
Зі слів батька обвинуваченого ОСОБА_26 , 1949 року народження, ОСОБА_7 з родичами та друзями не конфліктує, підтримує з ними прекрасні відносини, агресії у відношенні до інших ніколи не проявляв, бере активну участь в громадському житті селища Гвіздець, є членом виконкому селищної ради, бере участь в заходах, спрямованих на волонтерську підтримку учасників АТО, брав активну участь в Революції Гідності в м. Києві, в ході якої отримав травми та лікувався в лікарні м. Івано-Франківська. Вважає, що брати участь у важливих для держави подіях, займати активну свідому громадянську позицію і робити свій внесок для розвитку держави є обов`язком кожного громадянина.
Обвинувачений вказав, що в подібній ситуації в майбутньому повівся би інакше та уникнув конфлікту.
Обвинувачений ОСОБА_7 виявив бажання брати участь у підготовці досудової доповіді, надав працівникам пробації необхідну інформації, у спілкуванні йшов на контакт, поводився відкрито та доброзичливо, тривожності в його поведінці не спостерігалось.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийськийміськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
На думку Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації, соціально-виховні заходи, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можуть бути спрямовані на залучення ОСОБА_7 до заходів, які сприяють формуванню навичок щодо конструктивного вирішення конфліктних ситуацій, управлінні своїми емоціями та соціально-психологічній підтримці.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає те, що обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 має неповнолітню дитину, по відношенню до якої не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та довідкою Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації №314/01-39/36 від 17.11.2017 року, скоїв злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, обставини, які б виключали можливість застосування амністії, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» відсутні, а обвинувачений подав клопотання про застосування по відношенню до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», до нього амністія не застосовувалася, його на підставі ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію у 2016 році необхідно звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 необхідно задовольнити, та стягнути на його користь з обвинуваченого 580 грн., матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. оскільки їх визнав обвинувачений та сума майнової шкоди, та витрат на правову допомогу підтверджується квитанціями.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1167, 1195, ЦК України, ст.ст. 53, 65, 66, 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.1 п «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 369, 370, 373-374, 395, КПК України суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 296 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 грн.

На підставі ст.1 п. в) Закону України „Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 - 580 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1