Провадження № 1-кп/638/548/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13.02.2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова кримінальне провадження №0005042 від 14.10.2017р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обоянь, Курської обл., РФ, громадянин України, не одружений, має на утриманні малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працює каменщиком у АТ «Житлобуд-1», що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-12.04.1993р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.141 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на один рік;

-29.12.1993р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.229-6, ст.43 КК України до 2-х років 3-х місяців позбавлення волі;

-30.10.1996р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.229-6 КК України до 2-х років позбавлення волі;

-05.01.1999р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч 2 ст.229-6 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі з лікуванням від алкоголізму;

-01.07.2009р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 1-го року позбавлення волі;

-28.07.2011р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, з умовним терміном по ст.75 КК України 2 роки 6 місяців;

- 09.11.2012р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений з Темнівській ВК № 100 28.07.2014р. за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2014р. на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 14.10.2017 року близько 10:40 годин знаходився на території «Покровського ярмарку», розташованого на майдані Свободи в м.Харкові.

В цей час він підійшов до торгівельної палатки ФОП « ОСОБА_7 », яка займається реалізацією продуктів для здоров`я, де вирішив придбати продукцію. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізуючи який, він попросив у реалізатора продати йому пакет борошна з насіння розторопші та пляшку масла «Традиції здоров`я зі смаком меду», після чого переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 надав реалізатору паперовий згорток зовні схожий на грошову купюру номіналом 200 гривень.

Після чого, реалізатор, вважаючи це правомірним, необхідним та вигідним для себе, передала останньому товар та грошові кошти в сумі 120 гривень, які є рештою, від суми сплаченої за придбання товару.

В цей час ОСОБА_4 забрав товар, грошові кошти у розмірі 120 гривень та пішов в напрямку «Держпрому», а ОСОБА_8 , в свою чергу, розуміючи, що паперовий згорток, який був наданий їй за придбання товару не є грошовою купюрою, разом з іншими реалізаторами, наздогнала ОСОБА_4 , який в цей час викинув за землю товар та грошові кошти у розмірі 120 гривень та був затриманий реалізаторами «Покровського ярмарку», у зв`язку з чим ОСОБА_4 не вдалося довести злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 14.10.2017р. приблизно о 10-40 годині, маючи корисливий мотив, спробував заволодіти майном підприємця ОСОБА_7 шляхом обману, надав їй замість грошей надруковану на папері в якості сувеніру нібито купюру 200 гривень, на якій вказано, що це не гроші, а прикол. Шляхом обману підприємця йому вдалося заволодіти майном підприємця, але він не встиг їм розпорядитися, оскільки був затриманий на місці реалізаторами ярмарку.

У вчиненому щиро кається, об`єм викраденого визнає, просить суд суворо його не карати.

Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України та на підставі викладено вважає повністю доведеною його винність, так як він скоїв:

- закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинений повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України - є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має середню освіту, не одружений, має на утриманні малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою, яка має інвалідність, працює каменщиком у АТ`Житлобуд-1», має фактичне та зареєстроване місце проживання в м.Первомайськ Харківської області.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Аналізуючи всі докази, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, враховуючи його відношення до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.190 КК України.

Суд не погоджується з висновком досудової доповіді інспектора органу пробації Первомайського МРВ ОСОБА_9 від 20.11.2017р., оскільки наводячи соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та оцінюючи ризики повторного вчинення кримінального правопорушення, вказуючи вірно фактичні обставини соціального середовища обвинуваченого, інспектор приходить до невірного висновку щодо виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі не доцільне.
Відповідно до ст.68 КК України:
1. При призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
2. За вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
3. За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не понесено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.: 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речові докази по справі:

-гроші у сумі 120 гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 (розписка від 15.10.2017р.) вважати повернутими за належністю.

-продукти харчування, упаковані у паперовий пакет та полімерний флакон, та у прозорому полімерному пакеті з біркою слідчого, які знаходяться в камері схову речових доказів Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 421 від 26.10.2017р., книга обліку № 1878) повернути потерпілій ОСОБА_8 : АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1