Номер провадження 1-кп/243/272/2017
Номер справи 243/1111/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000046, який надійшов з Військової прокуратури Сил антитерористичної операції Донецького гарнізону по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 28 січня 2015 року за мобілізацією на особливий період, який проходив військову службу на посаді телефоніста телефонного відділення засекреченого зв`язку інформаційно- телекомунікаційного вузла військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», №15/2015 громадянин ОСОБА_5 був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 28 січня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині від 03.03.2015 року №22 ОСОБА_5 , був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду телефоніста телефонного відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки,

що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ , і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності га територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин:

16 березня 2016 року на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 16.03.2016 року №80 військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 вибув у додаткову відпустку за сімейними обставинами терміном на 10 діб. Зобов`язаний був повернутись 26 березня 2016 року до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розміщується в АДРЕСА_2 .

26 березня 2016 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно з відпустки на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розміщується в АДРЕСА_2 .

В період часу з 26 березня 2016 року по 07 лютого 2017 року солдат ОСОБА_5 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 07 лютого 2017 року в умовах особливого періоду.

06 лютого 2017 року солдат ОСОБА_5 , був виявлений співробітниками ВСП таким чином припинив ухилятись від військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у обвинувальному акті, а саме в період часу з 26 березня 2016 року по 07 лютого 2017 року він перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 07 лютого 2017 року в умовах особливого періоду. Причиною залишення військової частини зазначив складну сімейну ситуацію, в кінці березня 2016 року в нього померла народжена дитина, а через деякий час померла дружина. Щиро покаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_5 , повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто

не оспорює, обмеживши обсяг доказів показами обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як самовільного залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.4 ст. 407 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (майнової шкоди не завдано, тяжких наслідків не настало), дані про особу обвинуваченого, який вперше скоїв кримінальне правопорушення, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проходження служби, є учасником антитерористичної операції, згідно з медичною характеристикою обвинувачений у вживанні наркотичних, токсичних речовин не помічений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно до досудової доповіді Слов`янського МРВ з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, можливе перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проходження служби, є учасником антитерористичної операції, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому.

Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, вищезазначених обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 за ст. 407 ч. 4 КК України потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції інкримінованої статті КК України, а перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливі без відбування ним покарання, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_5 ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від відбування покарання. оскільки на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_5 відповідно до Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції та має відповідне посвідчення учасника АТО.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання прокурора про застосування до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки є всі законні підстави для застосування до нього вказаного Закону, надав суду відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до Довідки №32 від 11.07.2015 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції у Донецькій і Луганській областях, в період її проведення та має відповідне посвідчення учасника АТО серія НОМЕР_2 від 18.12.2015 року. Ці дані підтверджені оригіналами вказаного посвідчення учасника АТО, та довідкою вивченими у судовому засіданні.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені, але він наполягав на її застосуванні.

Потерпілих у кримінальному провадженні не має. Цивільного позову не заявлено. Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1