Справа № 507/277/18
Провадження № 1-кп/507/49/2018
Номер рядка звіту 18
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2018 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Любашівської
районної державної адміністрації ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кізомис Білозерського району Херсонської області , громадянина України , з н/ середньою освітою, не працюючого , не одруженого, раніше засудженого вироком Кривоозерського районного суду Одеської областівід 12.06.2017 р. за ч.1ст. 189 , ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст.75, ст.104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, звільненого від відбування покарання ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 09.10.2017 р. на підставі Закону України « Про амністію у 2016 р.» , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
03.01.2018 р. близько 23.00 години ОСОБА_4 , маючи протиправний умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, незаконно проник на територію огородженого парканом домоволодіння ОСОБА_8 що розташоване на АДРЕСА_2 , де за відсутності сторонній осіб шляхом вільного доступу проник у житловий будинок , з кімнати якого таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно , а саме: мобільний телефон марки « LENOVO S870 е» чорного кольору вартістю 1140 грн., мобільний телефон марки Samsung С-3520 червоного кольору вартістю 475 грн., у якому знаходилась сім-картка «Київстар» вартістю 48 грн., магнітофон-колонку «WSTER WS-А9» разом з зарядним пристроєм вартістю 158 грн., 1 флеш- накопичувач пам`яті чорного кольору ємкістю 5 ГБ вартістю 114 грн., телефонні наушники чорного кольору вартістю 54 грн. одну коробку цигарок «Прима Люкс Слімс» вартістю 25 грн. 50 коп.,чехол до мобільного телефону вартістю 114 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2127 грн. 50 коп. Після чого з місця події зник , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив , що 03.01.2018 р. близько 23.00 години з метою викрадення майна проник на територію огородженого парканом домоволодіння ОСОБА_8 ,що розташоване на АДРЕСА_2 , де за відсутності сторонній осіб шляхом вільного доступу проник у житловий будинок , з кімнати якого таємно викрав два мобільні телефони , магнітофон-колонку разом з зарядним пристроєм ,1 флеш- накопичувач
пам`яті , телефонні наушники , одну коробку цигарок ,чехол до мобільного телефону . Викрадене майно відніс до свого знайомого. В цей же день викрадене майно , крім одного телефона і флешки , він повернув співмешканцю потерпілої на вимогу останнього. Телефон і флешку він віддав на слідуючий день працівникам поліції.
В судовому засіданні учасники судового провадження заявили , що вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються
Суд , з`ясувавши , що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і що у них немає сумніву у добровільності їх позиції , роз`уяснивши
учасникам судового провадження , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку , на підставі ст.. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюють ся
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються , суд вважає , що його вина у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані
органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна , поєднане з проникненням у житло , вчинене повторно.
Суд погоджується з органом досудового розслідування щодо такої кваліфікуючої ознаки злочину, вчиненого обвинуваченим , як повторність з огляду на те , що відповідно до ч.2 статті 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» закон про амністію не може передбачати заміну одного покарання іншим чи зняття судимості стосовно осіб, які звільняються від відбування покарання, крім випадків індивідуальної амністії.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та
обтяжують покарання . До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття , добровільне відшкодування матеріальної шкоди , вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Суд враховує також такі дані про особу обвинуваченого як позитивну характеристику за місцем проживання , виховування обвинуваченого без батька , проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання обвинуваченого має позитивний вплив на обвинуваченого , поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, яка свідчить про те , що він не скоїв інших правопорушень , не знаходження на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра, висновку органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів , позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність , вказавши , що претензій до обвинуваченого не має і просила суд обрати покарання обвинуваченому на розсуд суду , думку представника служби у справах дітей Любашівської районної державної адміністрації , який в судовому засіданні просив суд не обирати відносно обвинуваченого реальне покарання.
З урахуванням зазначених обставин суд вважає , що перевиховання і виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, тобто що відносно нього можливо застосувати ст. ст..75, 104 КК України .
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки « LENOVO S870 е» чорного кольору , мобільний телефон марки Samsung С-3520 червоного кольору , у якому знаходиться сім-картка «Київстар» , магнітофон-колонку «WSTER WS-А9» разом з зарядним пристроєм , телефонні наушники чорного кольору, чехол до мобільного телефону , що знаходяться на зберіганні у потерпілої , після набрання вироком законної сили належить передати потерпілій за належністю.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65 ,66, 75,104 КК України , ст..ст.. 349,368,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України , і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні : мобільний телефон марки « LENOVO S870 е» чорного кольору , мобільний телефон марки Samsung С-3520 червоного кольору , у якому знаходиться сім-картка «Київстар» , магнітофон-колонку «WSTER WS-А9» разом з зарядним пристроєм , телефонні наушники чорного кольору, чехол до мобільного телефону , що знаходяться на зберіганні у потерпілої , після набрання вироком законної сили передати потерпілій ОСОБА_8 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любашівський районний суд Одеської області .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин , які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому .

суддя ОСОБА_1