Справа №127/2075/18
Провадження №1-кп/127/102/18
16 квітня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого технічним директором ТОВ «Віп Технології», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
28 листопада 2017 року, близько 21:10 години, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Соборної у місті Вінниці, в напрямку проспекту Коцюбинського, в районі будинку № 10, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу по якому, зліва-направо рухалась пішохід ОСОБА_5 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху чи зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого, з необережності допустив на неї наїзд.
Внаслідок даної пригоди пішохід ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 35 від 18.01.2018 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забійно-рвана рана правої половини обличчя, забійно-різані рани носа, неповна ампутація хрящової частини зовнішнього носа, закритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині («двохкісточковий») зі зміщенням та підвивихом стопи. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки не являлись небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я.
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 18.1 - «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 11а від 12.01.2018, порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , оскільки вони з обвинуваченим примирилися та ОСОБА_4 відшкодував їй завдану шкоду, а тому просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із примиренням із потерпілою та повним відшкодуванням ним завданої потерпілій шкоди та закрити кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення заявленого потерпілою клопотання та просив його задовольнити та вирішити долю речових доказів, скасувавши арешт накладений на автомобіль, належний обвинуваченому та повернувши його власнику.
Суд, вислухавши клопотання потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження наявні у суду, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 46 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як встановлено у судовому засіданні, злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України є необережним злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_4 є раніше не судимим, вперше вчинив злочин, відшкодував потерпілій завдану шкоду в повному обсязі.
Таким чином, суд приходить до переконання, що клопотання потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1ст. 286 КК України, а провадження у справі закрити.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши на підставі ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речовий доказ в кримінальному провадженні автомобіль марки «Hundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , та повернути вказаний автомобіль власнику.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46 КК України, ст. ст. 100, 174, 284, 286, 314, 376 КПК України,
На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, в зв`язку із примиренням з потерпілим.
На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2017 року на автомобіль, належний ОСОБА_4 - «Hundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 .
На підставі ст. 100 КПК України речові докази в кримінальному провадженні:
- автомобіль марки «Hundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС «Вінниця-інформ-ресурси», що розташований в м. Вінниці по вул. Г.Арабея, після набрання ухвалою законної сили повернути власнику ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: