Дата документу Справа № 323/1689/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/1689/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1380/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 12 серпня 2016 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Оріхівська виправна колонія №88»)

ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року, якою залишено без задоволення його клопотання про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений за злочин вчинений після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а тому положення цього Закону не можуть бути застосовані до нього.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього амністію на підставі «Закону України «Про амністію у 2014 році». В обґрунтування своїх вимог вказує на неповноту судового розгляду, оскільки судом не досліджено всіх матеріалів справи, в тому числі і дані про його особу, не взято до уваги всі доводи, обставини та факти, які мали істотне значення для правильного вирішення справи. Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду не вказано в якому режимі проведено судове засідання та невірно зазначено відомості про його судимість. На думку апелянта, суд не врахував змін до Закону України «Про амністію у 2014 році», якими продовжено його дію.

Згідно з ухвалою, до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія №88», про застосування до нього амністії на підставі «Закону України «Про амністію у 2014 році».

У клопотанні засуджений ОСОБА_6 зазначив, що обмеження щодо застосування амністії, передбачене Законами України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2014 році», на нього не розповсюджуються, він відбув більше половини призначеного судом строку покарання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, а прокурор та представник Оріхівської виправної колонії №88 заперечували проти його задоволення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та вважала, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно з вимогами ч.1 ст.5 цього Закону, дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Такі самі положення закріплені й у ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році».
З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2016 року ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ за злочин, який ним вчинений 07 вересня 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» - 19 квітня 2014 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосований Закон України «Про амністію у 2014 році», у зв`язку з чим підстав для задоволення його апеляційної скарги не вбачає.
Доводи засудженого про те, що суд неправильно відобразив в оскаржуваній ухвалі відомості про його судимості, суперечать матеріалам провадження, в яких міститься копія вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 12 серпня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі /а.с.8-10/, що зазначено і в ухвалі.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства України, які тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4