Справа № 214/6300/17
1-кп/214/812/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № № 0002440 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, на вихованні неповнолітніх дітей не маючого, із середньо-технічною освітою, не працюючого, інваліда 2 групи зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.06.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по кримінальній справі № 56121518 від 02.05.2012 року за ст. 309 ч.1, ст. 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.. Вирок вступив в законну силу 04.07.2012 року.
- 10.12.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по кримінальній справі № 56122270 від 29.10.2012 року. За ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбите покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2012 року. Остаточно до відбуття покарання 1 рік 7 місяців позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 26.12.2012 року. 30.01.2014 року умовно-достроково звільнений з Нікітської ВК Донецької області №87 за рішенням Нікітського районного суду м. Горловки Донецької області. Не відбутий строк 7 місяців 1 день.
- 13.01.2015 року Саксаганський районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 76 КК України, вид покарання на термін 1 рік. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік.
- 05.07.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 358 ч.1, 358 ч. 4, 70 ч. 1 КК України, вид покарання обмеження волі на термін 1 рік 6 місяців. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

встановив:
ОСОБА_3 , діючи повторно, 04.10.2017 року приблизно о 13:40 годині, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 від нього відійшла, біля лавиці, розташованої біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 на якій знаходились потерпіла з ОСОБА_3 , таємно викрав ноутбук марки «Asus» модель F5RL Серія 2148, чорно сірого кольору, вартістю 2600 гривень, який знаходився в сумці чорного кольору, належного потерпілій.
Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник і розпорядився ним на свій розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_6 відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи під № 37/12.1/578 від 18.10.2017 року, майнового збитку на суму 2600 гривень.
Вищезазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КК України без виклику в судове засідання представників потерпілих, свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суд підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та характеризуючих особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, надав суду пояснення про обставини вчинення кримінальних правопорушень, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині, просив строго не карати.

Постановою слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтинантом поліції ОСОБА_7 від 20.10.2017 року ноутбук марки «Asus» model F5RL чорно сірого кольору у сумці чорного кольору для ноутбуків, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0002440 від 05.10.2017 року та передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 (Т.1. а.с. 15; 16)
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, які є логічними та мають послідовний характер, відповідають обставинам справи та узгоджуються з обставинами справи, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, є доказами, що прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження щодо речових доказів, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим вини а також визнання обставин викладених в обвинувальному акті, суд дійшов логічного висновку про доведеність обвинувачення, і вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, скарг від сусідів не надходило (Т.1 а.с. 54), є інвалідом 2 групи, раніше судимий (Т1 а.с. 50-51; 52-53), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, у лікаря-нарколога перебував під диспансерним наглядом з квітня 1999 року, з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності (Т1 а.с. 48;49).
Відповідно до ч.1 ст. 66 та 67 КК України судом не встановлено обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі. Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, визнання вини обвинуваченим та характеризуючих відомостей про його особу, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також суд, вважає з необхідне стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати, пов`язані з проведення судової експертизи від 18.10.2017 року № 37/12.1/578 у сумі 395,48 грн. (Т.1 а.с.23) .

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2(два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати, пов`язані з проведення судової експертизи від 18.10.2017 року № 37/12.1/578 у сумі 395,48 грн.
Речовий доказ ноутбук марки «Asus» model F5RL чорно сірого кольору у сумці чорного кольору для ноутбуків який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0002440 від 05.10.2017 року та передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у користуванні останнього, дозолившись розпоряджатись на власний розсуд (Т.1. а.с. 15; 16)
Матеріали кримінального провадження № 0002440 від 05.10.2017 року залишити при обвинувальному акті № 214/6300/17к; провадження 1кп/214/812/17

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1