справа №619/592/18
провадження №1-кс/619/183/18
УХВАЛА

іменем України

16 лютого 2018 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000225 від 15.02.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арись Чинкентської області Казахстан, українця, громадянина України, не одружений, середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, учасник бойових дій. в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
16 лютого 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 15.02.2018 близько 01 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшов до супермаркету «Посад», який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Солоницівка вул. Сумський шлях 8-а, де біля вказаного магазину зустрів раніше йому невідомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 побачив в руці у ОСОБА_7 мобільний телефон «Redmi4A».

Після цього, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи відкритість своїх подальших злочинних дій, діючи умисно, відізвав ОСОБА_7 в сторону та різким рухом відкрито вихопив з лівої руки ОСОБА_7 мобільний телефон «Redmi4A», після чого відразу ж наніс удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя. Від удару ОСОБА_7 впав на землю, після чого ОСОБА_4 наніс значну кількість ударів по тулубу та по голові останнього.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження та завдав матеріальної шкоди.

Слідчий і прокурор в клопотанні вказали, що на даний час, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Вказав, що існують ризики, вказані слідчим в клопотанні, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню та скоїти інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину не визнав, проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував не заперечував про обрання більш м*якого запобіжного заходу.
Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вказав суду,що дійсно з потерпілим у вказаний час вживав спиртні напої. Під час вживання спиртного у нього з ОСОБА_7 виник конфлікт із-за музики, яку включив потерпілий по телефону. Щоб провчити потерпілого він забрав у нього телефон і поклав в кишеню своїх джинсових штанів. Потім вони знову розпивали спиртні напої разом з потерпілим і його знайомим ОСОБА_9 . Десь через 40 хвилин потерпілий і ОСОБА_9 пішли за місцем свого мешкання. В цей день він збирався знайти потерпілого і повернути телефон. Як тільки йому повідомили, що його викликають в поліцію, він взяв телефон і поїхав в м.Дергачі Харківської області в поліцію, де добровільно віддав телефон.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є матір*ю підозрюваного, підтвердила, що її син збирався повернути телефон власнику 15.02.2018 року.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п. 1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов до висновку про відмові в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність обставин,зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.

Суд вважає, що прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 оскільки обставини, які містяться в матеріалах справи свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року « Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи , в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ЗУ « Про попереднє ув`язнення» та ст..177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого , засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду , перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року « Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатню підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177ч.1 КПК України.

У відповідності до ст..17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розуміння ст.9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ- є частиною національного законодавства.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини/надалі ЄСПЛ/ « Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ « Белеветський проти Росії» (№ 72967/01 від 01.03.2007 року) зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних підстав) для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

В Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№15217/07 від 12.03.2007 року) вказано, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ « Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006 року) посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя , перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду , беручи до уваги лише тяжкість злочину.

В п.51 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 року) зазначено, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Враховуючи вищевказане суд, при вирішенні питання про заміну або продовження запобіжного заходу, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, враховує відсутність тяжких наслідків, відсутність будь-яких доказів про вчинення тілесних ушкоджень потерпілому, обставини при яких скоїв підозрюваний правопорушення.

Суд враховує той факт що підозрюваний ОСОБА_4 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у лікаря нарколога чи психіатра під наглядом не перебуває, є учасником бойових дії, проходив військову службу з 02.06.2015 року по 28.06.2017 рік і приймав безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції. За місцем мешкання характеризується добре, а за місцем проходження служби виключно позитивно, наміру переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати встановленню фактичних обставин не має.

Виходячи з наведеного та враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , обставини підозри у скоєнні злочину, вищевказані дані про особу обвинуваченого, суд вважає можливим обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На виконання ч.6 ст.194 КПК України слідчий суддя зазначає, що обов`язки, які покладені на підозрюваного ОСОБА_4 не можуть перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 178 - 181, 183, 193, 194, 202, 205,206, 309, 372, 395 КПК України слідчий суддя,--

П О СТ А Н О В И В :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні правопорушення, передбаченого за ст. 186 ч.2 КК України.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арись Чинкентської області Казахстан, українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області, прокурора в суд за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 з 21.00 годин до 06 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання начальнику Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області.

Дергачівський ВП ГУ НП в Харківській області повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 і повідомити про це слідчого ОСОБА_6 .

Працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ОСОБА_4 зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 08 квітня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1