1-кп/357/317/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, пенсіонера, інваліда 3 групи, раніше судимого: 1) Тетіївським районним судом Київської області від 27.5.2016 р. за ст. 185 ч.1,3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 17.11.2016 р. Тетіївським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.1,2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 3) 13.04.2017 р. Тетіївським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2,3,263 ч.1, 309 ч.1,70,71 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 5.07.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2,70 КК України до 5 років позбавлення волі, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
28 лютого 2016 р. близько 18 години ОСОБА_4 , знаходячись позаду будинку за адресою АДРЕСА_2 , побачив в руках ОСОБА_5 мобільний телефон Nokia 206 та вирішив незаконно заволодіти зазначеним майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_5 , притиснув її до стіни будинку, закрив рот своєю рукою, внаслідок чого вона не змогла кричати, після чого умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються поміченими потерпілою ОСОБА_5 , почав виривати з руки належний їй мобільний телефон Nokia 206, внаслідок чого зазначений телефон, задня кришка телефону та батарея впали на землю.

Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 у присутності потерпілої ОСОБА_5 , відкрито викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон Nokia 206вартістю 513 грн., всередині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку Lifecell вартістю 25 грн, а саме у присутності потерпілої ОСОБА_5 підняв із землі зазначений мобільний телефон, задню кришку та батарею до нього, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 538 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий, відбуває у теперішній час покарання у колонії. 28 лютого 2016 р. близько 18 години він знаходячись позаду будинку за адресою АДРЕСА_2 , побачив в руках дівчини мобільний телефон Nokia 206 та вирішив заволодіти ним. Після цього він підбіг до потерпілої, притиснув її до стіни будинку, закрив рот своєю рукою, щоб вона не змогла кричати, після чого з метою збагачення за рахунок чужого майна, почав виривати з руки належний їй мобільний телефон Nokia 206, внаслідок чого зазначений телефон, задня кришка телефону та батарея впали на землю.

Він після цього відкрито викрав належний потерпілій мобільний телефон Nokia 206 вартістю 513 грн., всередині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку Lifecell вартістю 25 грн., а саме у присутності потерпілої ОСОБА_5 підняв із землі зазначений мобільний телефон, задню кришку та батарею до нього, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву мобільного телефону, та його вартість, у т.ч сім карти, який відкрито викрав визнає та не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Шкодує про вчинене. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, судом їх дослідження визнано не доцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше судимий: 1) Тетіївським районним судом Київської області від 27.5.2016 р. за ст. 185 ч.1,3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покрання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 17.11.2016 р. Тетіївським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.1,2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 3) 13.04.2017 р. Тетіївським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2,3,263 ч.1, 309 ч.1,70,71 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 5.07.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2,70 КК України до 5 років позбавлення волі,

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, інвалід 3 групи.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 судом визнається рецидив злочинів (ст.34 КК України) п.1 ч.1 ст. 67 КК України.

ОСОБА_4 характеризується за місцем відбування покарання посередньо.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується за місцем відбування покарання посередньо, раніше судимий, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення знову вчинив злочин, що свідчить, на переконання суду, про стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, приходить до висновку що ОСОБА_4 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у середній межі санкції частини 2 статті 186 КК України, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, його відношення до вчиненого, вартість майна, яке він відкрито викрав.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для її можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченою та іншими особами нових злочинів.

При цьому суд незважаючи на обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, інвалід 3 групи, не може їх визнати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винного, який раніше судимий, стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , його вперте небажання ставати на шлях виправлення, не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

За вказаним кримінальним провадженням ОСОБА_4 не затримувався, і відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що злочин за яким ОСОБА_4 визнається винуватим цим вироком ним вчинений до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 5.07.2017 р. відносно нього, за яким він у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» МЮ України.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 5.07.2017 р. визначено початок строку покарання ОСОБА_4 з 13 квітня 2017 р., а тому цей період, до постановлення цього вироку, має бути йому зарахований у строк відбутого покарання.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного ОСОБА_4 цим вироком і покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 5.07.2017 р., призначити ОСОБА_4 статочне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років два місяці.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 лютого 2018 р.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати відбуте частково покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 5.07.2017 р. з 13 квітня 2017 р. до 21 лютого 2018 р.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому і вручити прокурору.

Суддя ОСОБА_1