Справа № 554/7319/17
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 30.01.2018
Октябрський районний суд м.Полтави в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_4 02.08.2017 року, приблизно об 11.50 год., перебуваючи по вул. Шевченка, 27 м. Полтави, повторно, умисно, шляхом вільного доступу, незаконно, таємно заволодів автомобілем «ВАЗ 2109», д. н. з. НОМЕР_1 вартістю 55 012 грн. 25 к., що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, зазначивши, що вчинив цей злочин під впливом тяжких особистих обставин. Зокрема, протягом приблизно більше місяця - до 02.08.2017 року він незаконно силоміць утримувався в одній з релігійних сект міста Полтави, де його катували, а саме: незадовільно годували та примушували приймати участь в обрядах. 02.08.2017 року працівниками поліції в ході спецоперації його було звільнено та доставлено для допиту в якості потерпілого. Коли його відпустили він був голодний, в шоковому стані, не мав грошей та інших засобів для існування, тому вирішив заволодіти транспортним засобом щоб дістатися додому до села Данилівка, Васильківського району, Київської області, а потім його повернути. Проходячи по вулиці Шевченка, 27 м.Полтави, він побачив автомобіль «ВАЗ 2109», д. н. НОМЕР_1 , із якого вийшов господар, залишивши ключі в замку запалення. Тоді він сів до вказаного автомобіля, завів його і поїхав в напрямку м.Києва. На півдорозі, неподалік однієї зі станцій шиномонтажу його затримали працівники поліції, а викрадений автомобіль вилучили. Під час досудового розслідування він сприяв працівникам поліції у розкритті злочину.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, тому його неявка не перешкоджає подальшому слуханню.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, які ніким не оспорюються вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, зокрема в незаконному заволодінні транспортним засобом, повторно, вважає повністю доведеною.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, який відповідно ст.89 КК України не судимий, характеризується задовільно, не працює, не одружений, має задовільний стан здоров`я, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, відносно молодий за віком.
Також суд бере до уваги і конкретні обставини справи, а саме те, що предмет злочину не має значної вартості та повернутий власнику, потерпілий не заявляв цивільного позову та не клопотав про суворе покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, однак, враховуючи ряд пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які його обтяжують, конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, суд рахує за необхідне та достатнє застосувати до нього покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст.289 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст.100 КПК України, а судові витрати підлягаються стягненню з обвинуваченого на користь держави.
До вступу вироку в законну силу з метою уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду та виконання процесуальних рішень, запобіжний захід йому слід залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 02.08.2017 року.
Речовий доказ у справі: автомобіль «ВАЗ 2109», д. н. з. НОМЕР_1 повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1483 (одну тисячу чотириста вісімдесят три) грн. 95 к. судових витрат.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1