Справа №481/1159/17 26.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/295/18 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000482 апеляційну скаргу прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимиро - Павлівка, Новобузького району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.04.2017 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки на підставі ч. 1, п.2 ч.2 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК У країни на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Виключити з вироку рішення про застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що не згоден з вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Однак суд помилково при ухваленні вироку, яким звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, незаконно призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.08.2017 року близько 23:00 год. обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , через вхідну хвіртку зайшов на територію вказаного домоволодіння, підійшов до приміщення гаражу, відкривши металевий гачок, зайшов до приміщення гаражу, звідки таємно викрав мопед «MUSSTANG MT 50Q 2», яким користується потерпілий ОСОБА_9 , та який придбав вказаний мопед у ОСОБА_10 , але право власності на нього не реєстрував. Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд. Даним злочином потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальних збитків на суму 2500 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, при ухваленні вироку дійшов вірних висновків щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, що апелянтом не оспорюється.

Разом з тим, вирок суду підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених с.76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції, не дотримався і ухвалив оскаржуваний вирок, яким звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, незаконно призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, вирок Новобузького районного суду від 27 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 підлягає зміні в частині призначення покарання на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року змінити, виключивши із резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді конфіскації майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: