Справа №639/381/18
Провадження №1-в/639/213/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника Холодногірської ВК №18 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, до арешту не працюючого, засудженого: 1) 06.07.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 18.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, відбуваючого покарання у Холодногірській ВК №18, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Представник Холодногірської ВК №18 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 06.07.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.02.2013 року по 19.08.2013 року.

Початок строку: 07.02.2013 року, кінець строку: 26.08.2019 року.

На момент розгляду клопотання, тобто станом на 26.02.2018 року засуджений ОСОБА_4 відбув 5 років 7 місяців, лишилось 1 рік 6 місяців.

Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.02.2013 року. За час тримання у Харківській установі виконання покарань (№27) характеризувався посередньо, до праці не залучався, режиму тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав. З 05.09.2013 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання порушував вимоги режиму тримання за що мав 5 стягнень, які на теперішній час погашені у встановленому законодавством порядку. Під впливом заходів виховного характеру змінив свою поведінку на кращу та дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, та виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, сумлінне ставлення до праці, відповідно до ст. 130 КВК України, керуючись ст. 131 КВК України, був 5 (п`ять) рази заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований на виробництві колонії до цеху №3 - слюсарем складальником. До праці ставиться добре, доручену роботу виконує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персонал установи ставиться добре. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бер участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» і «Підготовка до звільнення». До реалізації програми ставиться добре. Підтримує родинні стосунки з матір`ю та батьком шляхом телефонних розмов, листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду має позов на користь держави на загальну суму 441 грн. 00 коп., який відшкодував у повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

На підставі ст.22 КВК України,ст.26 Закону України «Про прокуратуру» 18.12.2017р. заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 було зобов`язано начальника ДУ «ХВК №18» усунути виявлені порушення вимог законодавства при вирішенні питань про направлення до суду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, також було зобов`язано скасувати як незаконне рішення комісії (протокол №49) ДУ «ХВК №18» від 13.12.2017р. про направлення до суду матеріалів щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів, наданих до суду, до ОСОБА_4 за час перебування останнього в установі було застосовано п`ять заохочень. Разом з цим, на засудженого протягом 2015 року накладалося 5 стягнень у вигляді доган та поміщення до ДІЗО, зокрема за зберігання заборонених предметів, перешкоджання особистого обшуку, порушення форми одягу, передачі сигарет до ДІЗО та намагання спалити записку. Так після отримання Соколовим п`яти стягнень, до останнього застосовано декілька заохочень в подальшому. Вказані обставини свідчать, на думку суду, про пристосування засудженого до вимог порядку відбування покарання , з можливістю застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України. На думку суду, подальші заохочення засудженого адміністрацією установи з метою стимулювання його правослухняної поведінки, ще не є ознакою виправлення засудженого.

Суд також зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_4 відноситься до умисних тяжких злочинів та умисних особливо тяжких злочинів відповідно.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчинених ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину та умисного особливо тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, значний строк невідбутого покарання, нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено його виправлення на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1