ПОСТАНОВА
Справа № 1-15/12

27 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

підсудного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль в залі суду заяву захисника підсудного адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Костопільського районного суду ОСОБА_1 знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник підсудного адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід судді ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи заявлений відвід судді покликається на те, що статтею 53 КПK України (1960 року) встановлено обов`язок суду не тільки роз`яснити особам, які беруть участь у справі їх права, але і забезпечити можливість здійснення цих прав.

Вважає, що суддя ОСОБА_7 не може брати участь в розгляді даної кримінальної справи, оскільки вона не тільки не виконала свій встановлений законом обов`язок і не забезпечила можливість здійснення процесуальних прав її підзахисного та її прав як його захисника , але і створила перешкоди для встановлення істини по даній кримінальній справі, відмовляючи в задоволенні клопотань сторони захисту, спрямованих на встановлення дійсних обставин ДТП, яка мала місце він 30.08.2008 р. приблизно о 0 год. 15 хв. за участю водія ОСОБА_4 і пішохода ОСОБА_8 , що викликає сумнів в об`єктивності судді ОСОБА_1 .

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 після скасування вироку суду і направлення справи па новий судовий розгляд , відмовляється давати в судовому засіданні показання, не з`являється в судові засідання, хоча заходи безпеки щодо нього не застосовувались і суд ие приймає встановлені КПК України міри по забезпеченню явки потерпілого в судові засідання, при цьому відмовляючи в задоволенні клопотань сторони захисту щодо його виклику та явки в судові засідання.

По даній кримінальній справі була проведена судова автотехнічна експертиза, яка ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_9 , які він дав під час проведення за його участю відтворення обстановки та обставин події. При цьому, потерпілий не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Сторона захисту розцінює злісне ухилення потерпілого від явки в судове засідання і його небажання давати суду покази тим, що він при цьому буде попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Оскільки потерпілий на час ДТП перебував в тяжкому стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку судової психолого-психіатричної експерти він не міг в повній мірі запам`ятати та відтворити обставини події до та після ДТП, він відмовляється давати покази в судовому засіданні, то перевірити правдивість показів потерпілого, які він давав під час проведення за його участю відтворення обстановки та обставин події, результати яких були надані експерту як вихідні дані, можна лише шляхом призначення авто технічної експертизи щодо встановлення технічної спроможності чи неспроможності даних показів.

Однак суддею було безпідставно відмовлено в задоволенні її клопотання щодо призначення даної експертизи, що свідчить про те, що суддя не має наміру перевірити експертним шляхом правдивість показів потерпілого ОСОБА_8 і вважає їх допустимими та правдивими, що явно свідчить про те, що суддя зайняла позицію сторони обвинувачення та потерпілого, який є рідним братом одного із суддів Рівненського міського суду.

При цьому, суддя ОСОБА_10 ще до виходу в нарадчу кімнату критично оцінила покази її підзахисного та свідка ОСОБА_11 неодноразово наголошуючи на тому, що покази підсудного та його батька згідно висновку експерта є технічно неспроможними.

Вважаю, що суддя ОСОБА_12 ще до закінчення судового слідства по даній кримінальній справі сформувала свою думку щодо правдивості показів потерпілого ОСОБА_8 і неправдивості показів підсудного та його батька, який є свідком по даній справі і відповідно вже сформувала свою думку щодо винуватості мого підзахисного, що на її переконання викликає сумнів в об`єктивності судді і є підставою для її відводу.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_1 підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявленого відводу, оскільки вважає, що захисник підсудного адвокат ОСОБА_5 зловживає своїми процесуальними правами, створюючи судову тяганину по справі, що є неприпустимим, оскільки порушує не тільки права підсудного, а і права потерпілого, сторони обвинувачення по справі, а саме пункту 1 ст.6 Конвенкції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на справедливий суд», що кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Крім того зазначила, що стаття 54 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав, з яких суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи. Відповідно до ст.56 КПК України заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.

Однак, захисником підсудного вже протягом 2017 року неодноразово відкладались судові засідання із-за заявлення клопотання щодо підготовки заяви про заявлення відводу, а також заявлялись відводи прокурору, секретарю, судді, а саме: 26.05.2017 заявлено відвід прокурору, 29.05.2017, відвід судді, 20.07.2017 відвід секретарю, 11.08.2017 відвід судді, 18.08.2017 відвід судді, 21.09.2017 - знову заявлено клопотання про надання часу для підготовки заяви про заявлення відводу судді, які є необґрунтованими та не вмотивованими (як вбачається із заявлених клопотань захисника підсудного підставами щодо заявлення відводу судді є відмова в задоволенні клопотань захисту, вказує, що суддя не забезпечила будь-яких сумнівів у її безсторонності. Наголосила на тому, що адвокат не є особою, яка визначає компетентність судді, а отже адвокат перебирає на себе не властиві їй функції і повноваження та намаганням вплинути на суд). Зловживання проявляється в тому, що відводи заявляються вже після допиту всіх учасників судового розгляду кримінальної справи, проведення експертиз ( в т.ч. судової автотехнічної експертизи, проведення відтворення обстановки та обставин події), дослідження письмових матеріалів кримінальної справи, що дає підстави вважати, що захисник всіляко намагається затягнути судовий розгляд справи.

Вважає, що такі дії адвоката ОСОБА_5 вказують на неповагу до суду, призводять до затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків розгляду кримінальної справи, а також порушуються права обвинуваченого, потерпілого передбачені чинним законодавством України та міжнародним законодавством в т.ч. ст.6 Конвенкції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час розгляду заявленого відводу просила врахувати також постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», а саме п.4, який визначає, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків, існування випадків зловживання процесуальними правами тощо.

За таких обставин вважає, що захисником підсудного порушуються Правила адвокатської етики, а саме частини 2 статті 44, з якої вбачається, що адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи, що є підставою для вжиття заходів відносно захисника підсудного щодо повідомлення кваліфікаційно-дисциплінарної комісію адвокатів в Рівненській області щодо зловживання процесуальними правами захисником підсудного під час судового розгляду справи та навмисне затягування судового розгляду справи.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та зазначив, що протягом тривалого часу судом не розглядається кримінальна справа, а здійснюється розгляд необгрунтованих заяв про відвід та інших клопотань . Рахує чергову заяву про відвід судді по своїй суті необґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зазначені в заяві доводи, причини та підстави для відводу, суд дійшов до наступних висновків.

Підстави для відводу судді в кримінальному процесі викладені у статті 54 КПК України.

Пункт 4 ч. 1 ст. 54 КПК України передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді .

З рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про безсторонність суду. Що ж стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В рішенні Європейського суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. .. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Оскільки неупередженість судді презюмується, то особа, яка заявляє відвід, повинна довести наявність обставин, що викликали у нього сумнів в об`ктивності та упередженості судді.

Між тим, подана захисником підсудного заява про відвід судді зводиться до того, що сторона захисту на своє переконання в діях судді ОСОБА_1 вбачає порушення процесуального права, які на її думку призводять до порушень прав підсудного на захист та встановлення істини по даній кримінальній справі.

Зазначені доводи захисника підсудного не можуть бути підставами для відводу судді, оскільки не містять належних доказів необ`єктивності та упередженості судді та є такими, що ґрунтуються виключно на особистих переконаннях захисника.

Суд рахує, що сторона захисту не довела, що існує достатньо ознак, які вказують на прояв особистої упередженості з боку судді ОСОБА_1 та не зазначив достатніх фактів, які могли слугувати підставою для сумнівів в небезсторонності та об`єктивності судді.

Крім того, суд погоджується з думкою прокурора та представника потерпілого, що заявлений відвід є явно необґрунтованим, та таким, що спрямований на затягування судового розгляду, що у свою чергу перешкоджає суду розглянути кримінальну справу в розумні строки.

Керуючись ст. 54-56,58 КПК України (1960 року),
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заявленого захисником підсудного адвокатом ОСОБА_5 відводу судді ОСОБА_1 - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Постанова суду оскарженню не підлягає .

СуддяОСОБА_1