Провадження № 1-кп/756/988/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м.Київ
Оболонський районним суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника: ОСОБА_4
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канібадам Республіки Таджикистан, таджика, громадянина Республіки Таджикистан, освіта середня, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
19.11.2013 в`їхав на територію України через пункт пропуску «Конотоп», про що свідчить проставлена у паспорті громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмітка №022 про його реєстрацію та перетинання ним державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому місці, усвідомлюючи, що відповідно до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012, термін перебування на території України обмежений, не бажаючи перетинати державний кордон України та виїжджати за її межі, у останнього, виник злочинний умисел направлений на пособництво у вчиненні підробки офіційного документу, а саме внесення відмітки про перетинання державного кордону України до паспорту громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , виданого на його ім`я, тобто офіційного документа, який надає особі право перебувати на території України, з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення підробки офіційного документу, а саме паспорту громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, в другій декаді лютого 2014 року, знаходячись в м. Києві на площі Тараса Шевченка, вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, при цьому надав їй, особистий паспорт громадянина Республіки Таджикистан, для внесення завідомо неправдивих відомостей до останнього, а саме, відомостей про продовження терміну перебування в Україні шляхом внесення до нього відмітки про перетинання державного кордону України, через пункти пропуску.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходячись у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за грошову винагороду у сумі 1000 грн., внесла в паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на ім`я ОСОБА_5 , підроблену відмітку «Виїзд», а саме про перетинання державного кордону України №127 від 09.02.2014 в пункті пропуску «Козача Лопань 630900». Далі, вона через невстановлений термін, повернула ОСОБА_5 його паспорт з підробленими відмітками про перетинання державного кордону України, при цьому останній в лютому 2014 року державний кордон України не перетинав - територію України не залишав та на територію України не в`їжджав.

Згідно висновку експерта відтиск штампу у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд» №127 від 09.02.2014 в пункті пропуску «Козача Лопань 630900», яку проставлено на сторінці 3 паспорта громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі.

Крім того, ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в м. Києві на площі Тараса Шевченка, повторно, вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, при цьому надав їй, особистий паспорт громадянина республіки Таджикистан, для внесення завідомо неправдивих відомостей до останнього, а саме, відомостей про продовження терміну перебування в Україні шляхом внесення до нього відміток про перетинання державного кордону України, через пункти пропуску.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходячись у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за грошову винагороду у сумі 1000 грн., повторно, внесла в паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на ім`я ОСОБА_5 , підроблену відмітку «В`їзд», а саме про перетинання державного кордону України №020 від 13.02.2014 в пункті пропуску «Харків Пасажирський 630901». Далі, вона через невстановлений термін, повернула ОСОБА_5 його паспорт з підробленою відміткою про перетинання державного кордону України, при цьому останній в лютому 2014 року державний кордон України не перетинав та на територію України не в`їжджав.

Згідно висновку експерта відтиск штампу у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «В`їзд» №020 від 13.02.2014 в пункті пропуску «Харків пасажирський 630901», яку проставлено на сторінці 4 паспорта громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі.

Крім того, 02.08.2017, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні Оболонського районного відділу ГУДМС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 25а, надав працівникам вказаної установи завідомо підроблений паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на його ім`я, як документ, який надає право на отримання дозволу на імміграцію до України, в якому були внесені підроблені відмітки про перетинання державного кордону України №127 від 09.02.2014 року в пункті пропуску «Козача Лопань 630900» та №020 від 13.02.2014 року в пункті пропуску «Харків пасажирський 630901».

В той же день, 02.08.2017 в період часу з 13.46 год. до 14.16 год., паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на ім`я ОСОБА_5 , в який були внесені підроблені відмітки про перетинання державного кордону України №127 від 09.02.2014 року в пункті пропуску «Козача Лопань 630900» та №020 від 13.02.2014 року в пункті пропуску «Харків пасажирський 630901», був вилучений працівниками поліції.

Згідно висновку експерта відтиск штампу у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд» №127 від 09.02.2014 в пункті пропуску «Козача Лопань 630900», яку проставлено на сторінці 3 паспорта громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі. Відтиск штампу у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «В`їзд» №020 від 13.02.2014 в пункті пропуску «Харків пасажирський 630901», яку проставлено на сторінці 4 паспорта громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі.

У судовому засіданні прокурор повідомив про те, що 27 вересня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він визнає себе винним у скоєнні злочину, згоден і в змозі виконати визначене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання зі встановленням іспитового строку 1 рік, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27 вересня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 510 гривень,

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, призначивши йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати за проведення судово-технічної експертизи у розмірі 989 грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1