Номер провадження:1-кс/521/4107/17
У Х В А Л А
20 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000626 від 16.09.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2017 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000626 від 16.09.2015 року та накладено арешт на майно нежитлові приміщення загальною площею 8190,4 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

31.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у зв`язку з тим, що відсутня необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а нерухоме майно, на яке накладено арешт, не є речовим доказом у справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_3 є особою, що має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки є одним із власників арештованого майна і не був присутній при розгляді клопотання про його арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримали клопотання. Представник сторони обвинувачення до судового засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження №0000626 зареєстровано у ЄРДР за ознаками ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2, ч. 1 ст. 190 КК України 06.09.2015 року, і до цього часу повідомлення про підозру у справі не вручалось.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем 100% нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 8190,4 кв.м., відповідно до договору дарування від 24.07.2015 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, який не є підозрюваним чи обвинуваченим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 132, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт у кримінальному провадженні № 0000626 від 16.09.2015 року, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2017 року на нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 8190,4 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1