Провадження № 1-кп/200/13/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000002, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що був змінений під час судового розгляду та підтриманий потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи призначеним згідно наказу № 7443 К від 01.10.2012 року начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області на посаду виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, виступаючи представником влади і здійснюючи примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому Законом України «Про державну виконавчу службу», та будучи зобов`язаним відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, скоїв злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.
11.02.2013 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 за актом прийому - передачі отримано від державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_8 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 коштів у сумі 73 242,22 грн., під час виконання якого 21.09.2011 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_8 складено акт опису й арешту рухомого майна ОСОБА_9 .
Отримавши виконавче провадження, державний виконавець Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 в період часу з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року, достовірно знаючи про наявність у боржника ОСОБА_9 рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, дії, передбачені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» направлені на виконання рішення суду шляхом опису, й арешту, вилучення та звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_9 , не вчинив.
Так, в період часу з 11.02.2013 року по 13.02.2013 року, більш точний час досудовим розслідуванням та судовим слідством встановити не виявилось можливим, державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.152 Дивізії, 4а, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, які полягають згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у зобов`язанні державного виконавця вживати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, достовірно знаючи, що у боржника ОСОБА_9 наявне описане й арештоване 21.09.2011 року рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, здійснюючи функцію представника влади, склав на ім`я начальника Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_10 не передбачену жодним нормативно-правовим актом службову записку, якою просив перевірити неоскаржений та неоспорюваний сторонами виконавчого провадження акт опису й арешту майна від 21.09.2011 року.
Після скасування 13.02.2013 року акту опису й арешту від 21.09.2011 року державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 152 Дивізії, 4а, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи, що у боржника ОСОБА_9 наявне рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, дії, передбачені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» направлені на виконання рішення суду шляхом опису, й арешту, вилучення та звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_9 , не вчинив та без належних правових підстав 18.02.2013 року виніс постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним у м.Дніпропетровську судом про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 коштів у сумі 73 242,22 грн. у зв`язку з оголошенням у розшук майна боржника.
04.11.2013 року державний виконавець Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 73 242 гривні 22 копійки, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них в порушення порядку, передбаченого ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», знаючи про наявність рухомого майна у боржника, не склав акт опису й арешту рухомого майна боржника.
Обов`язок примусового виконання рішень суду та інших органів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладається на державну виконавчу службу. Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Принцип обов`язковості судових рішень закріплений у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України. Більш того, обов`язковість швидкого виконання судового рішення проголошується Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 р.
Судове рішення за своєю суттю охороняє та поновлює права та свободи громадян, а також є завершальною стадією судового провадження. Повне і своєчасне виконання судових рішень підвищує авторитет держави насамперед у пересічних громадян, сприяє зміцненню законності у всіх сферах життєдіяльності суспільства. Якщо представник влади, на якого безпосередньо покладено обов`язок примусово виконати рішення суду, відмовляється, чи навмисно зволікає з його виконанням, то гарантії надані стороні статтею 6 Конвенції на етапі вирішення справи в судовому порядку, втрачають сенс.
Таким чином, державний виконавець Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 в порушення вимоги ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», достовірно знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним судом про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 73 242 гривні 22 копійки, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст. ст. 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження», достовірно знаючи про наявність рухомого майна у боржника, в період часу з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року не вчинив виконавчих дій, спрямованих на опис, вилучення та передачу на реалізацію майна боржника з метою реального виконання рішення, що спричинило інтересам ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 73 242 гривні 22 копійки, що у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є істотною шкодою та завдало істотної шкоди авторитету органа державної влади.
Вищезазначені дії ОСОБА_6 , які виразилися у службовій недбалості, тобто невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян та держави, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.367 КК України.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що в обвинувальному акті сторона обвинувачення, вказує, що в період з 11.02.2013 року по 13.02.2013 року він склав на ім`я начальника Бабушкінського ВДВС службову записку, в якій просив перевірити законність складеного раніше іншим державним виконавцем акта опису й арешту майна від 21.09.2011 року. Тим самим, на думку сторони обвинувачення, порушивши ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».
Вважає, що дане твердження сторони обвинувачення є незрозумілим і абсурдним, не розкриває і не може розкрити фактичні обставини кримінального правопорушення виходячи з наступного.
Дійсно, 11.02.2013 року він прийняв до виконання зведене виконавче провадження до складу якого входить виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 73242,22 грн. Дане провадження було відкрито не ним, а іншим державним виконавцем за півтора роки до того моменту, коли він його прийняв. У зв`язку з цим, у межах наданих повноважень, ним були перевірені і вивчені передані матеріали, так як він завжди перевіряє повноту і правильність матеріалів виконавчого провадження, відкритого не ним, а переданого від іншого державного виконавця, оскільки, в разі, якщо в подальшому будуть виявлені які-небудь помилки або порушення чинного законодавства, вони будуть покладені на нього та він буде нести відповідальність навіть за порушення, допущені не ним.
Так, у процесі вивчення і перевірки матеріалів зведеного виконавчого провадження, ним на ім`я начальника відділу була складена службова записка, в якій зазначалася необхідність проведення перевірки правильності і законності складеного акта опису й арешту майна від 21.09.2011 року складеного державним виконавцем ОСОБА_8 . В даному випадку службова записка (доповідна записка) не є процесуальним документом виконавчого провадження та не несе за собою будь-яких процесуальних наслідків. Складена службова записка виступила внутрішнім документом, що носять інформаційний характер, яка лише засвідчила факт письмового звернення, підлеглого до безпосереднього начальника. Свого роду "підстраховка" для нього. Сам факт її складання не несе і не може нести в собі фактів порушення чинного законодавства. Крім того, ця службова записка не була оскаржена як сторонами виконавчого провадження, так і його учасниками, протягом усього строку ведення ним виконавчого провадження, незважаючи на те, що ОСОБА_4 знав про її існування, знав про скасування акту опису й арешту майна від 21.09.2011 року, так як періодично знайомився з матеріалами виконавчого провадження.
Крім того, вказав, що акт опису й арешту майна від 21.09.2011 року був скасований не ним, а начальником, бо він не мав таких повноважень.
В обвинувальному акті сторона обвинувачення, розкриває фактичні обставини кримінального правопорушення посилаючись на те, що 11.02.2013 року він, прийнявши до виконання виконавче провадження, в період з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року не здійснив опис, арешт, вилучення і звернення стягнення на майно, що належить ОСОБА_9 , чим порушив ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».
Зазначив, що вказана обставина є помилковою і не відповідає дійсності. Так, 14.03.2014 року ним був проведений повторний вихід за адресою проживання боржника - ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_2 з метою повторної перевірки майнового стану боржника на випадок придбання останнім майна в період з 04.11.2013 року. За результатами виходу ним був складений акт опису та арешту майна боржника від 14.03.2014 року. Цим актом було описано та арештовано рухоме майно боржника (побутові речі), яке знаходилося в приватному будинку і не входило в перелік майна, отриманого ОСОБА_9 від ОСОБА_12 на підставі договору оренди від 03.01.2011 року та актів прийому-передачі майна за договором оренди від 03.01.2011 року.
За висновком від 17.04.2014 року експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, призначеного ним в цьому виконавчому провадженні, вартість описаного майна склала 300,00 грн. Вартість послуг з оцінки майна склала 500,00 грн. Тобто, фактично, експертом на підставі ч. 4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» було дано висновок про те, що оцінка і реалізація описаного майна є не доцільною.
Крім того, вказав, що на момент пред`явлення йому обвинувачення (24.06.2014 року) виконавче провадження не було закінчено і ним робилися дії, спрямовані на його фактичне виконання. Тому на момент пред`явлення обвинувачення не можна говорити про завдані збитки ОСОБА_4 .
Ним було неодноразово реалізовано одне з прав, даних ст. 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження», на невиконання яких посилається сторона обвинувачення. Не один нормативно-правовий акт, не його посадова інструкція не містять чітких часових меж і рамок, в яких він, як державний виконавець зобов`язаний провести опис і арешт майна. Немає чіткого, неухильного порядку виконання судового рішення майнового характеру.
У відповідності зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання судових рішень, які проводяться у межах повноважень та у спосіб, визначений цим законом... Пункт 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається у своєму обвинувальному акті сторона обвинувачення, закріплює право державного виконавця використовувати опис, арешт, вилучення і звернення стягнення на майно боржника як один із способів виконання виконавчого документа.
Вказав, що важливим моментом є і те, що від стягувачів, в тому числі і ОСОБА_4 , протягом усього строку ведення ним виконавчого провадження не надходило жодного письмового звернення з проханням негайного, першочергового проведення опису, арешту, вилучення рухомого майна боржника.
Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що стороною обвинувачення помилково зазначено те, що він без належних правових підстав виніс постанову про зупинення виконавчого провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право винести постанову про зупинення виконавчого провадження у випадку оголошення в розшук транспортного засобу боржника, що і було зроблено ним. В даному випадку він скористався повноваженнями і правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження». Вказав, що даний процесуальний документ не був оскаржений як сторонами виконавчого провадження, так і його учасниками протягом усього строку ведення ним виконавчого провадження, хоча були сповіщені про факт зупинення виконавчого провадження.
Крім того, тимчасове припинення виконавчого провадження ніяк не вплинула і не могла вплинути на строк виконання, оскільки в цьому випадку перебіг строку призупиняється (ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»), а тому твердження про те, що він неналежно виконував свої обов"язки, є не доречним.
Також, в обвинувальній фабулі даного акта сторона обвинувачення виділяє як фактичні обставини кримінального правопорушення те, що він 04.11.2013 року, у порушення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», знаючи про наявність рухомого майна у ОСОБА_9 не склав акт опису й арешту цього майна. Втім, даний факт стороною обвинувачення вирваний із загальної картини виконавчого провадження та викладено не в повному обсязі. Тим самим він є помилковим і не об`єктивним.
Так, 04.11.2013 року ним було здійснено повторний вихід за адресою проживання боржника - ОСОБА_9 : АДРЕСА_2 , з метою перевірки майнового стану боржника та складання акта опису майна, яке належить на праві власності боржнику. В процесі проведення даної виконавчого дії, було встановлено, що в будинку знаходиться майно (побутова техніка, меблі). Коли він роз`яснив права присутнім і повідомив про те, що зараз ним, як державним виконавцем, буде складено акт опису та арешту рухомого майна боржника, що перебуває в будинку, представник боржника, адвокат ОСОБА_13 заявив, що дане майно не може бути описано так, як воно не належить ОСОБА_9 . В підтвердження цього йому були надані наступні документи: договір оренди б/н від 03.01.2011 року між громадянкою ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_12 ; додаткову угоду до Договору оренди б/н від 03.01.2011 року між громадянкою ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_12 ; акт прийому-передачі майна до Договору оренди б/н від 03.01.2011 року між громадянкою ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_12 від 03.01.2011 року; акт прийому-передачі майна до Договору оренди б/н від 03.01.2011 року між громадянкою ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_12 від 15.01.2011 року; акт прийому-передачі майна до Договору оренди б/н від 03.01.2011 року між громадянкою ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_14 від 23.01.2011 року; видаткова накладна №РН-0000007 від 09.12.2010 року на отримання громадянкою ОСОБА_15 від ФОП ОСОБА_16 кондиціонера ДЕККЕР-2 шт.; товарний чек № 7 від 09.12.2010 року на кондиціонер ДЕККЕР - 2 шт.

Надані документи свідчили про те, що рухоме майно, яке знаходиться в будинку і включено до актів прийому-передачі майна до Договору оренди б/н від 03.01.2011 року, а також у видаткову накладну, не належить ОСОБА_9 , а перебуває у неї на праві тимчасового користування. Згідно з наданими документами, майно належало громадянці ОСОБА_12 , яка не є боржником за даним виконавчого провадження, а є третьою особою.

Стаття 41 Конституції України гарантує всім право на непорушність приватної власності майна. Так само в ній йдеться про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частина 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» говорить про те, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушень прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Ніяких інших документів, наданих сторонами, учасниками або третіми особами виконавчого провадження, які б підтверджували право власність ОСОБА_9 на рухоме майно, у нього не було. У зв`язку з цим, він не мав права проводити опис майна, переданого в оренду ОСОБА_9 від третьої особи, яке не належало боржнику. Маючи юридичну освіту, він добре розумів, що в разі складання ним акту опису майна, переданого в оренду ОСОБА_9 від третьої особи, це було б розцінено, як умисне перевищення ним посадових повноважень.

У процесі виконавчих дій ним було встановлено, що іншого ліквідного майна, яке можна описати і в подальшому реалізувати з метою реального виконання виконавчого провадження, у будинку не було.

За результатами проведеної виконавчої дії ним було складено акт державного виконавця від 04.11.2013 року. Слід зазначити, що даний акт був отриманий ОСОБА_4 в той же день. При цьому даний акт не був оскаржений або оскаржено ким-небудь з учасників виконавчого провадження.

Крім того, підсумком, на думку органу досудового розслідування його неправомірних дій, було те, що він в період з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_9 рухомого майна не провів опис, вилучення і передачу на реалізацію цього майна, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 73242,22 грн, тим самим, на думку сторони обвинувачення, ним були порушені ст. 6, 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказав, що дані висновки з боку сторони обвинувачення не відповідають дійсності і є помилковими.

Так, в період з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року в рамках виконавчого виробництва ним було складено акт опису та арешту майна боржника від 14.03.2014 року. Також після цього, в процесі виконання судового рішення, 09.10.2014 року ним повторно було складено акт опису та арешту майна боржника. Крім того, основна частина рухомого майна, що знаходиться в будинку ОСОБА_9 ніколи не належала і не належить боржнику. Це в свою чергу виключало і виключає можливість опису й арешту цього майна з метою реалізації і погашення боргу ОСОБА_9 перед стягувачами.

Даний факт підтверджується наданими письмовим договором оренди б/н від 03.01.2011 року та документами, що додаються до нього. Більше того, 28.05.2014 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська було винесено рішення по справі № 200/6414/14-ц, яким був визнаний і розірваний вищевказаний договір оренди і зобов`язано ОСОБА_9 повернути власнику - ОСОБА_12 спірне майно.

Вказав, що відразу ж після прийняття виконавчого провадження, ним було здійснено ряд дій, спрямованих на виявлення майна боржника з метою максимально ефективного і швидкого виконання судового рішення. В своїй роботі, в тому числі і в рамках цього провадження робив все, що міг і повинен був робити відповідно до чинного законодавства. Він завжди належним чином проводив усі виконавчі дії, про що свідчить як відсутність обґрунтованих скарг на його дії (бездіяльність), так і відсутність дисциплінарних стягнень. Він ніколи не зволікав і не затягував процес виконання провадження, завжди дотримувався і сумлінно виконував всі вимоги чинного законодавства, робив все від себе можливе і необхідне з огляду на об`єктивні обставини в яких знаходився. На момент прийняття ним виконавчого провадження він був молодим фахівцем, досвіду роботи було трохи більше року. Вказав, що за 2013 рік у нього на виконанні було понад 1700 виконавчих проваджень, по кожному з яких він зобов`язаний був проводити дії. Серед проваджень, що знаходились у нього на виконанні, велике число було про стягнення з фізичних осіб на користь фізичних осіб, юридичних осіб, вселення, виселення, проваджень зобов`язуючого характеру. Ці виконавчі провадження були соціально важливі і складні, що вимагали значних інтелектуальних, моральних, вольових і процесуальних дій, часу і досвіду. При цьому, він ні разу не зволікав і не затягував процес виконавчого провадження, сумлінно дотримувався і виконував всі вимоги чинного законодавства.

Після прийняття виконавчого провадження, ним було встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно у вигляді домоволодіння і квартири, земельної ділянки та транспортного засобу. Підкреслив, що відразу після прийняття виконавчого провадження ним були зроблені запити для отримання інформації щодо майнового стану боржника. Буквально кілька днів по тому ним було встановлено, що за боржником зареєстрована вантажна комерційна машина. Негайно після цього зазначене майно ним було оголошено в розшук, як того вимагає закон. Він розумів, що на виконанні перебуває зведене виробництво. Сума заборгованості боржника перед стягувачами значна. Рухоме майно, що перебуває в домоволодінні (меблі, техніка, речі, що були у вживанні), які, як показує практика, мають дуже незначну матеріальну цінність. Розуміючи це, а також те, що звернення стягнення на це майно відібрало б значну частину адміністративних ресурсів, часу і зусиль. Однак, в остаточному підсумку від реалізації даного майна ОСОБА_4 грошові кошти отримані не були, так як: по-перше, їх було недостатньо через низьку вартість майна, з урахуванням відрахувань виконавчого збору, винагороди торгуючої організації і т.і, по-друге, черга цього стягувача ( ОСОБА_4 у зведеному провадженні), є останньою. З цієї причини відразу після прийняття виконавчого провадження, ним були направлені зусилля на виявлення майна боржника та звернення на нього стягнення з метою фактичного виконання судового рішення. Зібравши всю інформацію про майновий стан боржника, на що знадобився певний час, ним було встановлено, що звернути стягнення на нерухоме майно, немає можливості, розшук транспортного засобу не дає результатів, у боржника відсутнє спільно нажите в шлюбі майно та офіційний дохід.

Вважає, що всі дії, передбачені цими нормами профільного закону і зазначеними в обвинувальному акті, ним були виконані. В процесі виконання виконавчого провадження ряд стягувачів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», звертались зі скаргами до його керівництва. Всі ці скарги були розглянуті, а викладені в них факти не знайшли свого підтвердження. Крім того, не один учасник виконавчого провадження за весь період його виконання не звертався до суду з оскарженням його дій (бездіяльності). Немає жодного судового документа, яким би були визнані його дії або процесуальні документи неправомірними і незаконними.

При цьому, саме відсутність будь-яких порушень норм чинного законодавства, сторона обвинувачення розцінює як кримінальний злочин. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке має склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Сторона обвинувачення в даному обвинувальному акті його дії кваліфікує за ч.1 ст. 367 КК України - службова недбалість. Дана стаття має матеріальний склад злочину, для якого обов`язковими умовами об`єктивної сторони злочину є: 1. Суспільно небезпечне діяння особи (дія, бездіяльність). 2. Суспільно небезпечні наслідки (збитки). 3. Причинно-наслідковий зв`язок між дією (бездіяльністю) і наслідками (збитком).

Аналізуючи об`єктивну сторону пред`явленого йому обвинувачення, вважає, що в даному звинуваченні відсутній причинно-наслідковий зв`язок між суспільно небезпечним діянням, в даному випадку бездіяльністю, яке виразилося, з точки зору сторони обвинувачення, в не складанні ним в період з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року в рамках виконавчого провадження акту опису й арешту майна ОСОБА_9 , і суспільно небезпечними наслідками, а саме заподіяною матеріальною шкодою ОСОБА_4 в розмірі 73242,22 грн. Причинно-наслідковий зв`язок між названими обставинами відсутній через те, що майно, яке з точки зору сторони обвинувачення, не було ним описано, не належить боржникові, а належить третім особам. Воно не могло і не може бути описано, у зв`язку з цим не має значення і не впливає на кінцеві наслідки (збитки) складання, або ж не складання ним акту опису й арешту майна. Звернення стягнення на майно, яке ніколи не належало ОСОБА_17 , є незаконним, а тому опис і арешт даного майна, в кінцевому б підсумку, не привели до погашення заборгованості за рішенням суду.

Орган досудового розслідування, сторона обвинувачення прокурор, потерпілий у судовому засіданні на доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.367 КК України надали наступні докази.
Показання потерпілого ОСОБА_4 , який у суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_6 він не знав, ніяких стосунків з ним не підтримував.

В 2011 році за рішенням суду йому надали документи для Бабушкінського ВДВС про стягнення з ОСОБА_9 заборгованості за договором позики, державним виконавцем був призначений ОСОБА_8 . Спільно із ОСОБА_8 він приїздив за місцем мешкання ОСОБА_9 , однак десь у вересні 2011 року, вже без його участі, був складений акт опису майна ОСОБА_9 . В даному акті було вказано про реалізацію майна після 30 вересня 2011 року. Однак майно не було реалізовано, ОСОБА_8 йому говорив, що немає експерта, який би оцінив майно, немає транспортного засобу. Через деякий час ОСОБА_18 був переведений та державним виконавцем був призначений ОСОБА_6 . Десь восени 2013 року він дізнався про те, що акт опису майна, складений ОСОБА_8 , був скасований. На його запити, була надана відповідь про те, що начальником відділу даний акт скасовано, так як його складено неправомірно. Саму постанову про скасування даного акту опису майна він не отримував.

В листопаді 2013 року він разом із ОСОБА_6 приїздили за місцем мешкання ОСОБА_9 , де їх чекав адвокат ОСОБА_9 Шевченко. Його не пустили до будинку, а ОСОБА_6 та поняті зайшли до будинку. Через деякий час ОСОБА_6 вийшов та повідомив, що ОСОБА_9 надала йому договір, що все її майно передану в оренду іншій людині й майна, яке можливо описати, немає. ОСОБА_6 також склав акт, де вказав про відсутність майна, яке можливо описати, також надав копії договорів та договір на оренду гаражу ТОВ «Алан». Даний акт він не оскаржував. Про наявність у ОСОБА_9 автомобіля він знав, але в подальшому автомобіль зник. ОСОБА_6 подавав запити до ДАІ для подальшого арешту автомобіля.

Дійсно, в 2014 році ОСОБА_6 подавав заяву до суду про примусове входження до будинку ОСОБА_9 , на що отримав позитивне рішення.

Вказав, що в період часу з 2011 року по вересень 2013 року він оскаржував дії державних виконавців, в 2013 році став подавати заяви до відділів міліції та прокуратури, через те, що рішення суду не виконується. У відповідь отримував інформацію, що такі відносини є цивільними, від юстиції отримав також відповідь.

Потерпілий вказав, що йому були спричинені збитки, оскільки ОСОБА_9 була надана можливість або сховати майно, або передати його іншим особам, вона , на його думку, навмисно переносили зустрічи, щоб примусового стягнення неможливо було здійснити. При цьому, потерпілий ОСОБА_4 указав, що будь - яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 , він не має.

Показання свідка ОСОБА_10 про те що з 2009 року по 2014 рік вона працювала в Бабушкінському ВДВС начальником відділу. З 2011 року у державного виконався Бабушкінському ВДВС ОСОБА_8 перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 грошових коштів. ОСОБА_8 проводив певні дії й ним було складено опис майна. Після того, як ОСОБА_8 був переведений на іншу ділянку, справу передано ОСОБА_6 , ним було проаналізовано зміст вказаного виконавчого провадження, була підготовлена доповідна на її ім`я. Вказала, що така записка держвиконавця є нормою діловодства, а тому не вважає дане рішення ОСОБА_6 перевищення ним, якихось повноважень.Виключне право перевіряти виконавче провадження мають особи, зазначені у Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець такими повноваженнями не наділений.

Вона, як начальник, на підставі доповідної ОСОБА_6 провела певну перевірку виконавчого провадження та прийняла рішення щодо невідповідності документів, а саме цього акту опису майна, складеного у 2011 році ОСОБА_19 . Так, цей акт вручено особі без повноважень, не вказано вартість переліченого майна. Вона скасувала даний акт, тому що він не відповідав вимогам чиного законодавства.
Дане рішення про скасування акту надсилалося ОСОБА_4 , однак останній до відділу зі скаргами не звертався.
В подальшому, після скасування акту опису майна, описані даним актом предмети побуту не було арештовано.
Також, в даному виконавчому провадженні було оголошено розшук автомобіля та зупинено провадження. У разі такого розшуку, державний виконавець продовжує виконувати виконавчі дії, направляє запити.
Вона не цікавилась питанням у державного виконавця, чому ним не було арештовано майно ОСОБА_9 .
В липні 2014 року вона звільнилася з Бабушкінського ВДВС.
Вказала, що в судовому порядку можна виключити майно із акту опису майна. Заяви про виключення майна із акту опису майна до Бабушкінського ВДВС не надходило.
Показання свідка ОСОБА_9 про те що, обвинуваченого ОСОБА_6 вона знає по роботі, ОСОБА_4 також знає, в 2010 році вони оформлювали з ним договір позики на отримання грошових коштів від ОСОБА_4 . З 2011 року стосунки із ОСОБА_4 погіршилися, вважає, що в нього є підстави її обмовляти.
Восени 2011 року до неї додому приходило троє державних виконавців, описувала її майно у подвір`ї, виміряли землю, до будинку не заходили, та склали акт, який вона підписала. Під час опису її майна був її син. Під час цієї події вона надавала технічний паспорт на будинок та документи на земельну ділянку. Дії виконавців вона не оскаржувала.
В кінці 2011 року на початку 2012 року до неї додому прийшов державний виконавець ОСОБА_6 , в її будинку описував майно лампи, люстри, килими та інше майно, складав документи, також були свідки. Лише ОСОБА_6 заходив до її будинку. Вона говорила ОСОБА_6 , що ці речі вона орендує у ОСОБА_12 На цей час у неї мається заборгованість перед ОСОБА_12 в розмірі 21 000 грн. Остання звернулася до суду з позовною заявою до неї, й вона повинна їй виплатити дану заборгованість. До цього часу вона борг не сплатила, ОСОБА_12 надала їй розстрочку на три роки.
Вказала, що до неї додому ОСОБА_6 приходив декілька разів та перевіряв, чи не продала вона майно. Дійсно, за документами в неї є автомобіль, який вона придбала за кредитним договором в 2007 році. З 2012 року автомобіль перебуває в Криму.
З матеріалами виконавчого провадження вона не знайомилася, а знайомилися її адвокати, але по справі їй нічого не повідомляли. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_20 зі скаргами. Зі скаргами на ОСОБА_6 не зверталася. Вона не отримувала листа про арешт майна, їй не надавала акт про опис майна. Акт надавали її адвокату Самуха, потім Смирному. В день коли був складений акт, вона перебувала в лікарні. Коли вона перебувала на лікарняному, не подавала ніяких заяв про зупинення виконавчого провадження.

Показання свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що дійсно передала в оренду майно у 2011 році ОСОБА_9 , потім дізналася, що у ОСОБА_17 з цим майном є проблеми. Вона звернулась до суду і є рішення суду, яким за нею ( ОСОБА_12 ) визнано право власності на це майно. ОСОБА_9 орендну плату не сплачувала. Однак, вона до суду з питань про стягнення заборгованості не зверталась. Про накладення арешту на рухоме майно дізналась під час допиту у прокуратурі. Шевченка знає давно, років 5. Він був обізнаний про те, що вона передавала майно в оренду. Рішення суду було в травні 2014 року. Цим рішенням суду визнано право власності на це майно. Зазначене рішення суду набрало законної сили, але воно фактично не виконано, у зв`язку з тим, що вона не звертала його до виконання.

ЇЇ знайомий адвокат ОСОБА_13 казав, що приймав участь в описі майна ОСОБА_9 .
На цей час її майно перебуває у ОСОБА_9 , остання сказала їй, що розрахується з нею за дане майно.
Показання свідка ОСОБА_13 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає як державного виконавця, потерпілого ОСОБА_4 не знає, ніяких стосунків з ними не підтримує. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 знає, вони користувалися його юридичними послугами. ОСОБА_12 він представляв в суді по спору із витребування майна з чужого домоволодіння. Остання надала йому договір оренди між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а також акт прийому-передачі майна, він не сумнівався у праві власності на майно саме за ОСОБА_12 . В подальшому було винесено рішення суду про повернення майна ОСОБА_12 , яке набрало законної сили, але до виконання не звернуте, через те, що сторони - ОСОБА_12 та ОСОБА_9 досягли домовленості.
Під час виконавчих дій відносно ОСОБА_9 він представляв інтереси останньої, був присутнім під час опису її майна ОСОБА_6 . В процесі опису він повідомляв ОСОБА_6 , що мається орендоване майно, що не належить ОСОБА_9 , а іншій особі, надавав відповідні договори та акти. Однак, ОСОБА_6 не зважаючи на наявність даних документів, продовжив описувати майно. Під час опису майна були присутні поняті, ОСОБА_4 не впустила до будинку ОСОБА_9 . За результатами опису був складений акт. Представляючи інтереси ОСОБА_9 він надавав їй консультаційні послуги, рішення приймалося лише за її згоди. Дії державних виконавців вони не оскаржували, ОСОБА_9 визнавала свій борг.
Зазначив, що ОСОБА_9 повідомляла йому, що майно та земельна ділянка знаходяться в заставі, є майно, яке в оренді, та надала підтверджуючі документи - договори та акти.
Показання свідка ОСОБА_8 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає, так як працювали разом в одному відділу Бабушкінського ВДВС, конфліктів не було. Потерпілий ОСОБА_4 був стороною виконавчого провадження, неприязних стосунків не було.
В 2012 році до нього надійшла заява про стягнення грошових коштів, ним було відкрите виконавче провадження та оформлені запити. На рахунки ОСОБА_9 було накладено арешт, однак кошти були відсутні. Також, десь в кінці 2011 -2012 років, можливо восени, ним було описано майно ОСОБА_9 за її місцем мешкання. Це були речі дивани, телевізор та інші побутові речі. Іншого майна, яке б належало ОСОБА_9 встановлено не було. Були направлені запити до ДАІ та МРЕО, але згідно отриманих даних, транспортних засобів в неї не було, виявлені були дві земельні ділянки.
Під час виконавчої дії, ОСОБА_9 не перешкоджала опису майна. Коли все майно було описано, воно залишилося на зберіганні у ОСОБА_9 , оскільки не було можливості де зберігати описане майно. ОСОБА_9 добровільно надавала доступ до будинку, в будинку були присутні її діти, онуки, він, ще один державний виконавець та представник торгівельної організації ОСОБА_21 . Представників ОСОБА_9 не було, однак точно сказати вже не може. Всіх присутніх осіб було записано до акту опису майна.

Даний представник торгівельної організації залучався для того, щоб побачити, що необхідно зробити для реалізації майна, однак даний представник не був експертом.
Також на території знаходився гараж, однак до нього доступу ОСОБА_9 не надала та повідомила, що даний гараж перебуває в оренді у юридичної особи, і речі, які перебуваються в гаражі, належать цій же особі, при цьому відповідних документів не надала. ОСОБА_9 під час опису майна документів оренди не надавала. Він не мав права без згоди ОСОБА_9 входити до гаражу. Для цього необхідно звертатися до суду із заявою для примусового входження.
Акт опису майна не містив ціну цього майна, було вказано про те, що експерт визначить таку вартість. Державні виконавці в змозі визначити ціну рухомого майна, але він такого не робив.
Вже не пам`ятає, чи вручався акт опису ОСОБА_9 , її представник отримував даний акт.
Приблизно через місяць-два представник ОСОБА_9 , адвокат на ім`я ОСОБА_22 , під час прийому у виконавчій службі, повідомила, що описане й арештоване у вересні 2011 року рухоме майно не належить ОСОБА_9 , але жодних документів, що підтверджують належність майна іншій особі не надавалось. Жодних письмових документів про те, що він описав майно, яке належить не ОСОБА_17 , а іншій особі до Бабушкінського ВДВС ДМУЮ не надходило. Незважаючи на те, що під час проведення опису рухомого майна у вересні 2011 року в повному обсязі боржнику ОСОБА_9 та в подальшому її представнику ОСОБА_22 роз`яснювався порядок виключення майна з акту арешту й опису, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», жодних позовів до суду з боку ОСОБА_9 або її представників про виключення майна з акту опису й арешту, не надходило. Жодних скарг від ОСОБА_9 або її представників не надходило. Учасникам виконавчої дії, які зазначені у акті опису й арешту від 21.09.11 було роз`яснено про можливість оскарження акту в 10-денний строк, що зазначено у самому акті.

Вказав, що боржник та треті особи, яким належить майно, мають право звернутися з письмовою заявою до суду, а також боржник мав право звернутися до керівника для перевірки правильності складання акту опису майна, й керівник має право перевірити даний опис майна. Також, на підставі звернень громадян, акт може бути перевірено керівником відділу, й гадає, що державний виконавець, у разі виявлення порушень у виконавчому провадженні, може звернутися до керівника відділу з відповідною заявою.

Йому відомо, що на цей час його акт було скасовано, але з яких підстав, йому не відомо.
В 2013 році він був переведений до Самарського ВДВС, і тому всі його виконавчі провадження були передані іншим державним виконавцям.

А також письмові докази по справі, досліджені у судовому засіданні:
Копію повідомлення від 22.11.2013 року на ім`я ОСОБА_4 , підписаного державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови про скасування акту опису й арешту майна серії АА№427802 від 21.09.2011 року ( том 1 а.с.26-27).

Копію договору позики №1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 щодо надання позики на суму 19 345 доларів США ( том 1 а.с.29).

Копію заяви ОСОБА_4 до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_3 та домоволодіння АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_9 ( том 1 а.с.31).

Копію позовної заяви ОСОБА_23 до ОСОБА_9 з приводу стягнення суми боргу за договором позики ( том 1 а.с.32).

Копію ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2010 року про відкриття провадження у позовній заяві ОСОБА_4 ( том 1 а.с.33).

Копію постанови про арешт коштів боржника від 31.08.2011 року ( том 1 а.с.34).

Копію договору іпотеки між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 , за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ( том 1 а.с.38-43) .

Копію договору про надання кредитної лінії від 20 лютого 2008 року, оформлений між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_9 ( том 1 а.с.44-46)

Копію договори оренди від 03.01.2011 року між ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_12 , актом приймання-передачі майна за вказаним договором ( том 1 а.с.47-49).

Копію акту державного виконавця ОСОБА_6 від 04.11.2013 року щодо відсутності майна, яке можливо обернути в рахунок погашення боргу ( том 1 а.с.50).

Фотокопію пояснення ОСОБА_9 від 04.11.2013 року на адресу Бабушкінського ВДВС про відсутність у неї ключів від другого поверху орендного приміщення ( том 1 а.с.62) й про передачу їй в оренду майна за договором оренди від 03.01.2011 року б/н й про передачу в оренду приміщення гаражу, літньої кухні та сараю відповідно до договору оренди від 03.01.2013 року. ( том 1 а.с.62-63)

Копію акту опису й арешту майна від 21.09.2011 року державного виконавця ОСОБА_8 ( том 1 а.с.51-52 та том 2 а.с. 173-175).

Копію актів опису й арешту майна за 2011 рік, складені ОСОБА_8 ( том 1 а.с.53-59).

Копію договору займу між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ( том1 а.с.61)

Запити держвиконавця ОСОБА_8 щодо надання правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_2 ( том 1 а.с. 65-66)

Копію листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.10.2011 року щодо права власності нерухомого майна за ОСОБА_9 з додатками ( том 1 а.с.67, а.с.68-76).

Копію листа Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області від 23.03.2012 року щодо належності ОСОБА_9 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ( том 1 а.с.77).

Копію інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно ОСОБА_9 ( том 1 а.с.78-79).

Копію договору купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_4 ( том 1 а.с.80-81).

Копію рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2011 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_9 та стягнення з останньої 73 242 грн. 22 коп. боргу ( том 1 а.с.82).

Копію ухвали про забезпечення позову від 28.01.2011 року щодо накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_3 та домоволодіння АДРЕСА_2 , що на праві власності належать ОСОБА_9 ( том 1 а.с.83).

Копію особової справи ОСОБА_8 ( том 1 а.с.95-135)

Копію особової справи ОСОБА_6 ( том 1 а.с. 136-169)

Копію позовної заяви ФОП ОСОБА_12 до ОСОБА_9 з приводу розірвання договору оренди від 03.01.2011 року та зобов`язання ОСОБА_9 повернути майно ОСОБА_12 ( том 1 а.с.182-184).

Протокол доступу до речей та документів від 21.05.2014 року у ОСОБА_9 , а саме : договору оренди між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , додатковою угодою до зазначеного договору оренди, акти прийому передачі по зазначеному договору від 23.01.2011, 15.01.2011, 03.01.2011, документи, що підтверджують право власності на рухоме майно, чеки, гарантійні талони. За даним протоколом у володільця на момент проведення тимчасовогго доступу до речей та документів в лікарні перераховані документи відсутні. ( том 1 а.с.197-199)

Протокол доступу до речей та документів від 26.02.2014 року, за яким вилучено документи виконавчого провадження ( том 1 а.с.229-231)

Документи виконавчого провадження:

-копію листа від 24.12.2013 року на ім`я начальника управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області ( том 1 а.с.234-238).

-копію листа щодо кредитного договору з ОСОБА_9 ( том 1 а.с.239);

-копію листа ОСОБА_6 адресованого ОСОБА_24 ( том 1 а.с.240-241);

-копію супровідного листа про направлення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 постанови про зупинення виконавчого провадження від 04.11.2013 року ( том 1 а.с.242);

-копію постанови про зупинення виконавчого провадження , у зв`язку з розшуком майна боржника від 04.11.2013 року ( том 1 а.с.243);

-копію акту державного виконавця ОСОБА_6 ( том 1 а.с.244);

-копії пояснень ОСОБА_9 ( том 1 а.с.245-247);

-копію договору оренди від 03.01.2011 року укладеного між ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_25 з додатковою угодою( том 1 а.с.248-249);

-копії актів приймання-передачі майна до договору оренди від 03.01.2011 року ( том 2 а.с.1-3);

-копію видаткової накладної на кондиціонер ( том 2 а.с.4)

-копію договору оренди нежитлового приміщення №010313 від 03.01.2014 року укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Алан» зі специфікацією ( том 2 а.с. 5-7, а.с.8);

- копію договору №01//11-2013 від 01 листопада 2013 щодо надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_13 ( том 2 а.с.9-11)

-копію акту державного виконавця ОСОБА_6 щодо виходу за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.12);

-копію подання державного виконавця ОСОБА_6 про тимчасове обмеження ОСОБА_9 у праві виїзду на межі України ( том 2 а.с.13-15);

-копію розписки ОСОБА_9 про зобов`язання до 18.10.2013 року надати доступ до опису особистого майна за адресою: АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.16);

-копію державного акту про належність ОСОБА_9 земельної ділянки по АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.18-19, а.с.21-22);

- копію запиту держвиконавця ОСОБА_6 до Держкомзему від 30.09.2013 року , 07.08.2013, 18.02.2013 ( том 2 а.с.23, 25, 26, 54, 75)

-копію листа щодо паспорту ОСОБА_9 ( том 2 а.с.24);

-копію листа ПФУ щодо реєстрації ОСОБА_9 приватним підприємцем ( том 2 а.с.27);

-копію листа ПАТ «ОТП Банк» щодо наявності з ОСОБА_9 договору щодо надання кредитної лінії, а також укладення договору іпотеки нерухомого майна ОСОБА_9 домоволодіння по АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.28);

- копію договору про надання кредитної лінії між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 ( том 2 а.с.29-40);

-копію договору іпотеки укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 , з додатковими документами ( том 2 а.с.41-46);

-копію запиту держвиконавця ОСОБА_6 до ГУ міграційної служби від 01.08.2013 року ( том 2 а.с.47)

-копію листа щодо відсутності актових записів про шлюб на ОСОБА_9 ( том 2 а.с.48);

-копію листа Державної прикордонної служби України ( том 2 а.с.49);

-копію запиту держвиконавця ОСОБА_6 до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 18.07.2013 року та відділу державної реєстрації ГУЮ в Дніпропетровській області ( том 2 а.с.50,51)

-копію акту державного виконавця ОСОБА_6 від 09.07.2013 року ( том 2 а.с.52).;

-копію пояснень ОСОБА_9 ( том 2 а.с.53);

-копію акту державного виконавця ОСОБА_6 від 05.07.2013 року щодо відсутності боржника за місцем мешкання ( том 2 а.с.55);

-копію вимоги на ім`я ОСОБА_9 щодо явки до державного виконавця ОСОБА_6 від 05.07. 2013 року( том 2 а.с.56);

-копію запиту держвиконавця ОСОБА_6 до Адміністрації Державної прикордонної служби від 05.07.2013 року до Адміністрації Державної прикордонної служби України та до Управління ДМС у Дніпропетровській області від 05.07.2013 року ( том 2 а.с.57, 58)

-копію подання державного виконавця ОСОБА_6 про тимчасове обмеження ОСОБА_9 у праві виїзду за межі України ( том 2 а.с.60-61);

-копію супровідного листа про направлення ОСОБА_9 та ОСОБА_4 постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження ( том 2 а.с.62);

-копію постанови від 25.06.2013 року про поновлення виконавчого провадження ( том 2 а.с.63);

-копію вимоги державного виконавця ОСОБА_6 від 19.06.2013 року до ПАТ " ОТП Банк" про надання інформації щодо майна, яке належить ОСОБА_9 ( том 2 а.с.64);

-копію запиту державного виконавця ОСОБА_6 від 19.06.2013року про надання інформації про факт розшуку транспортного засобу марки «FAW CA1031 державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та який оголошено у розшук постановою від 14.02.2013 року ( том 2 а.с.65);

-копію листа Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.03.2013 року про те, що на транспортний засіб марки «FAW CA1031 державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , внесено в комп`ютерну базу даних санкція «відчуження заборонено» ( том 2 а.с.66);

-копію листа ГУМВС в Дніпропетровській області від 25.03.2013 року щодо внесення транспортного засобу марки «FAW CA1031 державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , в комп`ютерну базу даних із санкцією «оголошено в розшук» ( том 2 а.с.67);

- копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна ( том 2 а.с.68-70);

-копію супровідного листа від 18.02.2013 року щодо надсилання ОСОБА_9 та ОСОБА_4 постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження ( том 2 а.с.71), із копією повідомлення про вручення відправлення ОСОБА_9 ;

- копію постанови від 18.02.2013 року про зупинення виконавчого провадження ( том 2 а.с.72);

-копію постанови від 18.02.2013 року про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ( том 2 а.с.73-74);

-копію постанови про поновлення виконавчого провадження від 18.02.2013 року з супровідним листом ( том 2 а.с.76-77);

-копію постанови про зупинення виконавчого провадження від 14.02.2013 року із супровідним листом ( том 2 а.с.79-80);

-копію постанови про розшук майна боржника від 14.02.2013 року, а саме транспортного засобу марки «FAW CA1031, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та документом щодо даного транспортного засобу ( том 2 а.с.81-82);

-копію постанови про перевірку виконавчого провадження від 13.02.2013 року та скасування акту опису й арешту майна серії АА №427802 від 21.09.2011року із супровідним листом ( том 2 а.с.83-84);

-копію службової записки державного виконавця ОСОБА_6 від 11.02.2013 року ( том 2 а.с.85);

-копію акту прийому виконавчих проваджень ОСОБА_6 ( том 2 а.с.86);

- постанову про арешт майна та оголошення заборони( том 2 а.с.87)

- копію постанови від 15.09.2012 року про накладення арешту на кошти ОСОБА_9 в ЗАТ "ОТП банк" ( том 2 а.с. 93-94)

- довідку про списання коштів від 22.02.2013 року ПАТ "Актабанк" ( том1 а.с.88)

- повідомлення ПАТ "ОТП банк" про відсутність коштів у ФОП " ОСОБА_17 " станом на 08.11.2012 року ( том 2 а.с. 89)

- повідомлення "Свеббанку" про відсутність коштів у ОСОБА_9 станом на 11.10.2012 року ( том 2 а.с. 90)

- повідомлення ПАТ "Актабанк" про наявність станом на 03.10.2012 року залишку грошових коштів ОСОБА_9 в сумі 500 гривень ( том 2 а.с.91)

- повідомлення ПАТ "Приватбанк" про відсутність коштів на рахунках ОСОБА_9 ( том 2 а.с.92)

- повідомлення про наявність рахунків у ОСОБА_9 станом 30.08.2012 року ( а.с.95-96)

- копію довідки про реєстрацію ОСОБА_9 станом 13.08.2012 року ( том 2 а.с.97)

- копію повідомлення про вручення відправлення 13.08.2012 року ( том2 а.с.98)

- копію вимоги від 2012 року на адресу ОСОБА_9 щодо відшкодування 113740,96 гривень по зведеному провадженню ( том 2 а.с.99)

- копію повідомлення про наявність у ОСОБА_9 земельних ділянок по АДРЕСА_2 станом на 11.07.2012 ( том 2 а.с.100-101)

-копію постанови від 23.05.2012 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ( том 2 а.с.102);

-копію листа ПАТ «ОТП Банк» від 20.04.2012 року про те, що банк не проводив звернення стягнення на предмет іпотеки й заборгованість ОСОБА_9 становить 1 145 000 гривень ( том 2 а.с.103-104);

-копію договору іпотеки між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 та копією кредитного договору ( том 2 а.с.106-111);

-копію вимоги на адресу ПАТ «ОТП Банк» ( том 2 а.с.105);

-копію договору іпотеки між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_9 та копією кредитного договору ( том 2 а.с.112-118);

-копію договору про надання кредитної лінії між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 ( том 2 а.с.119-126);

- копію повідомлення від 23.08.2012 року про наявність у ОСОБА_9 земельної ділянки по АДРЕСА_2 ( том 2 а.с. 131)

-копію акту опису та арешту майна державним виконавцем ОСОБА_8 на земельну ділянку та домоволодіння по АДРЕСА_2 від березня 2012 року ( том 2 а.с.127-130);

-копію вимоги державного виконавця ОСОБА_8 до ЗАТ «ОТП Банк» ( том 2 а.с.132);

-копію витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна із зазначенням типу обтяження - заборона, арешт будинку АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.133-134);

- копію запиту від 21.11.2011 року до Держкомзему від 21.11.2011 року ( том 2 а.с.136)

-копію акту державного виконавця від 06.01.2012 року про відсутність будинку по вул. Пресовій ( том 2 а.с.135);

-копію акту опису й арешту майна від 16.11.2011 року ( том 2 а.с.137-139);

-копію акту державного виконавця від 16.11.2011 року ( том 2 а.с.140);

- копію заяви ОСОБА_4 про прийняття до розгляду документів щ0одо нерухомої власності від 08.11.2011 року ( том 2 а.с. 141)

-копію інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_9 від 26.10.2011 року ( том 2 а.с.142);

-копію свідоцтва про право власності за домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 із додатками ( том 2 а.с.143-146);

-копію свідоцтва про право на спадщину за законом відносно ОСОБА_9 із додатками ( том 2 а.с.147-148);

- копію інформації МБТІ від 26.10.2011 року щодо нерухомого майна ОСОБА_9 та копію договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_4 із додатками та копію свідоцтва на спадщину ( том 2 а.с.149-162);

-копію розпорядження державного виконавця ОСОБА_8 від 18.10.2011 року про перерахування ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 438, 09 грн. ( том 2 а.с.163);

-копію листа ПАТ «ОТП Банк» від 13.09.2011 року щодо залишку грошових коштів на рахунках ОСОБА_9 в сумі 0,89 гривень ( том 2 а.с.165);

- копію платіжних вимог від 31.08.2011 року ( том 2 а.с. 166-167)

- копію заяви від 22.09.2011 року від представника ОСОБА_9 ОСОБА_26 про видачу виконавчого листа та зупинення виконавчого провадження до часу перебування ОСОБА_9 на лікуванні у міській лікарні, з відповідною довідкою ( том 2 а.с.168-170);

- копію листа з журналу щодо постійного мешкання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 ( том 2 а.с.171)

- копію заяви ОСОБА_27 від 21.09.2011 року щодо надання інформації про зхід виконання рішення ( том 2 а.с.172)

- копію інформації щодо наявності рахунків у ОСОБА_9 ( том 2 а.с. 176)

- копію листа від 01.12.2011 року ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ( том 2 а.с.177)

-копію листа ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо невиконання постанови про арешт коштів ОСОБА_9 станом на 01.12.2011 ( том 2 а.с.178);

-копію постанови від 31.08.2011 року про арешт коштів ОСОБА_9 ( том 2 а.с.179);

-копію розпорядження державного виконавця ОСОБА_8 від 13.09.2011 року про перерахування грошових коштів ( том 2 а.с.180);

-копію листа АТ «ОТП Банк» від 07.09.2011 року про невиконання постанови про арешт коштів через оформлення її з порушеннями чинного законодавства ( том 2 а.с.181);

- копію постанови про арешт коштів від 31.08.2011 року ( том 2 а.с.182-184)

-копії витягів про реєстрацію в Державному реєстрації обтяжень рухового та нерухомого майна ОСОБА_9 ( том 2 а.с. 185,186-187);

- копію заяви ОСОБА_4 від 25.08.2011 року про накладення арешту на майно боржника ( том 2 а.с.188);

-копію постанови від 19.08.2011 року державного виконавця ОСОБА_8 про стягнення з боржника ОСОБА_9 виконавчого збору ( том 2 а.с.189);

-копію постанови державного виконавця ОСОБА_8 від 12.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження ( том 2 а.с.190-192);

-копію заяви ОСОБА_4 про прийняття на виконання виконавчого листа від 11 .08.2011 року ( том 2 а.с.193);

-копію виконавчого листа від 12.07.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 72 398 гривень 22 коп та витрат в сумі 724 гривні ( том 2 а.с.194)

- копію виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_28 суми боргу, постанови від 23.05.2012 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 23.05.2012 року, супровідного листа на постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про стягнення виконавчого збору, постанову з супровідним листом щодо відкриття провадження, копії заяви ОСОБА_28 щодо прийняття до виконання даного виконавчого документу, копію виконавчого листа ( том 2 а.с.195-204)

- копію виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь КС "Дніпропетровщини" суми боргу, постанови від 28.05.2012 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, довіреності, копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, супровідного листа на постанову про відкриття виконавчого провадження, копію заяви про прийняття виконавчого документу КС "Дніпропетровщини" з копією виконавчого листа ( том 2 а.с. 205 -211)

- копію виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь УПФУ у Бабушкінському районі заборгованості по провадженню від 11.06.2012 року, з копіями розпоряджень, копією постанови про приєднання виконавчого провадження від 11.03.2013 року до зведеного провадження, з вимогою держвиконавця, копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору з супровідним листом, з копіями вимог держвиконавця від 18.02.2012 року, 18.06.2012 року, довідкою АДБ, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2012 року з супровідним листом, звернення Пенсійного Фонду в Бабушкінському районі щодо прийняття до виконання виконавчого листу про стягнення боргу з ОСОБА_9 в сумі 6276, 90 гривень, копії вимог про сплату збору ( том 2 а.с.212-227).

Інших доказів в обгрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, підтриманого стороною обвинувачення - прокурором та підтриманого потерпілим ОСОБА_4 саме за ч.1 ст. 367 КК України, суду не надано, клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі в порядку ст.333 КПК України стороною обвинувачення, потерпілим, суду заявлено не було.
Суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, та сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
У відповідності до ст.ст. 91, 92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, розміру та виду спричиненої злочином шкоди покладається на прокурора, а у разі відмови прокурора у відповідності до ст. 340 КПК України від підтримання державного обвинувачення суді, його має право підтримати потерпілий, на якого і покладається обов`язок щодо доказування.
Так, відповідальність за ч.1 ст. 367 КК України настає за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Аналіз положень частини 1 ст. 367 КК України дає підстави вважати, що для висновку про наявність у діях конкретної особи складу злочину, передбаченого даною статтею, необхідна наявність злочинної недбалості, неналежність виконання своїх службових обов`язків, несумлінність ставлення до них, істотна шкода, причинно-наслідковий зв`язок між діями службової особи і наслідками, що настали. Підрив авторитету державного органу полягає у заподіянні істотної шкоди, авторитет повинен бути підірваний в очах конкретних фізичних чи юридичних осіб, які повинні усвідомлювати неправомірність дій конкретної службової особи.
Також, для наявності об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи, коло службових обов`язків покладених на службову особу у встановленому порядку, яким способом і які конкретні дії службова особа повинна була здійснити за даних обставин; чи мала службова особа реальну можливість виконати певні дії, в чому виразилися допущені особою порушення, які наслідки вони спричинили. Суб`єктом недбалості може бути тільки службова особа. Однак, якщо вона порушує не службові, а суто професійні обов`язки, її дії не можуть кваліфікуватися за ст. 367 КК України.

Під час судового розгляду, ОСОБА_6 категорично заперечуючи винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення вказував, що виконував усі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

ОСОБА_6 заявляв, що діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до норм діючого законодавства, в тому числі вимог ст.ст.6,11,57 Закону України «Про виконавче провадження». Також, вказав про відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, на які вказує сторона обвинувачення та потерпілий, у вигляді спричиненої матеріальної шкоди ОСОБА_4 , що є істотною шкодою й завдало істотної шкоди авторитету органа державної влади.

Дані факти повністю знайшли своє підтвердження наступним.
Під час судового розгляду справи, судом в порядку ст.333 КПК України стороні захисту надано дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів за зведеним виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа №2-3390/11 виданого 02 серпня 2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по стягненню з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 73 242, 22 гривні, у період з 11 лютого 2013 року до 12 жовтня 2014 року з можливістю вилучення копій цих матеріалів.
Дані матеріали були відкриті сторонам кримінального провадження, про що свідчать відповідні заяви учасників кримінального провадження, в тому числі прокурора, потерпілого ОСОБА_4 , й за клопотанням захисника та обвинуваченого долучені до матеріалів кримінального провадження ( том 4 а.с.1- 214), а тому є належними та допустимими.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно наказу № 7443 К від 01.10.2012 року був переведений на посаду державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, повноваження якого визначені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження».

11.02.2013 року за актом прийому - передачі ОСОБА_6 отримано від державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_8 зведене виконавче провадження, в тому числі з примусового виконання виконавчого листа № 2-3390/11 виданого 02.08.2011 року Бабушкінським районним судом у м.Дніпропетровську про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 коштів у сумі 73 242,22 грн.

Цього ж дня, тобто 11.02.2013 року ОСОБА_6 складена службова записка на ім`я начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровськгго МУЮ ОСОБА_10 стосовно перевірки законності акту опису й арешту майна серії АА №427802 від 21.09.2011 року, складеного при примусову виконанні виконавчого листа №2-3390/11 виданого 02.08.2011 року.

Втім, сторона обвинувачення в обвинувальному акті зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 достовірно знав, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, достовірно знаючи, що у боржника ОСОБА_9 наявне описане й арештоване 21.09.2011 року рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, відповідних дій не вчинив, а склав на ім`я начальника Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_10 не передбачену жодним нормативно-правовим актом службову записку, якою просив перевірити неоскаржений та неоспорюваний сторонами виконавчого провадження акт опису й арешту майна від 21.09.2011 року.
Однак, як вказав в ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 , склав її для перевірки законності складання акту опису й арешту майна ОСОБА_9 , так як приймав виконавче провадження від іншого державного виконавця, й повинен був впевнитися в його вірності. В подальшому даний акт скасований начальником Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_10 , а тому вважає, дане обвинувачення необґрунтованим.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до чинного законодавства, службова записка - доповідна записка - документ, адресований керівникові певної чи вищої установи з інформацією про ситуацію, що склалася, про наявні факти, явища, про виконану роботу з висновками та пропозиціями автора, а тому дана службова записка ОСОБА_6 не є офіційним документом, оскільки її форма та реквізити не передбачені Законом України " Про виконавче провадження", іншими законами України, вона не затверджена й жодним підзаконним нормативно- правовим актом, а також не є офіційним документом за ознакою спричинення, виникнення, зміни або припинення правовідносин.

Тобто, дана складена ОСОБА_6 службова записка, не може свідчити про неналежне виконання ним службових обов`язків через несумлінне ставлення до них у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки несла в собі лише інформативний характер, без зазначення будь-яких порушень в складеному акті опису й арешту майна від 21.09.2011 року.

Також, відповідно до ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", лише начальник відділу, якому підпорядковується держвиконавець, при здійсненні контролю за діями держвиконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ, винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.

Тобто, держвиконавець ОСОБА_6 такими повноваженнями як скасування акту опису й арешту майна від 21.09.2011 року, не наділений. Саме постановою начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_10 від 13.02.2013 року, акт опису й арешту майна серії АА №427802 від 21.09.2011 року скасовано , копію цієї постанови направлено сторонам виконавчого провадження та вказано про можливість її оскарження начальнику управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області ( том 4 а.с.5-6 ).

Під час судового розгляду, свідок ОСОБА_10 підтвердила дані обставини і вказала, що складена ОСОБА_6 службова записка є нормою діловодства, а тому не вважає дане рішення ОСОБА_6 перевищення ним, якихось повноважень, або неналежним їх виконанням. Водночас, вона на підставі доповідної ОСОБА_6 провела певну перевірку виконавчого провадження та прийняла рішення щодо невідповідності документів, а саме акту опису майна, а тому скасувала його.
Судом встановлено, що дана постанова начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_10 від 13.02.2013 року не була оскаржена сторонами виконавчого провадження та не скасована.

При цьому показання свідка ОСОБА_10 свідчать лише про виконання саме нею певних дій щодо скасування акту арешту та опису майна від 21.09.2011 року, а тому даний доказ не свідчить про те, що ОСОБА_6 вчинений інкримінований йому злочин.

За таких обставин, висновок сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 , будучи державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, тобто допустив службову недбалість, коли склав службову записку, де просив перевірити акт опису та арешту майна від 21.09.2011 року, суперечить статті 11, 83 Закону України "Про виконавче провадження", п.п.4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень .

Також, сторона обвинувачення в обвинувальному акті зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 в період часу з 11.02.1013 по 13.02.2013 року достовірно знав, що у боржника ОСОБА_9 наявне описане й арештоване 21.09.2011 року рухоме майно, на яке реально можливо звернути стягнення, однак відповідних дій не вчинив.
Однак, судом було встановлено, що відразу після прийняття ОСОБА_6 11.02.2013 року зведеного виконавчого провадження, де також перебувало й провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_4 , в той же день державний виконавець звернувся з відповідною службовою запискою й постановою від 13.02.2013 року було скасовано акт опису та арешту майна серії АА №427802 від 21.09.2011 року, копію цією постанови направлено сторонам виконавчого провадження та вказано про можливість її оскарження начальнику управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області .

Іншого рухомого майна, яке належало б ОСОБА_9 , у вищезазначений період часу з 11.02.1013 по 13.02.2013 року, не встановлено. Дану обставину підтвердив допитаний свідок ОСОБА_8 , в провадженні якого до 11.02.2013 року перебувало вищевказане провадження, а також дані обставини відсутні в наданих сторонами кримінального провадження доказах.

Також, відповідно до інформацій АТ "ОТП Банк", АТ "Сведбанк", ПАТ "Приватбанк", ПАТ "Актабанк", станом на 11.02.2013 року у ОСОБА_9 були відсутні кошти щодо погашення боргу. ( том 2 а.с.89-92, 165)

Тобто, вищезазначене твердження сторони обвинувачення про наявність у ОСОБА_9 рухомого майна є припущенням і не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.
Крім того, оскільки свідок ОСОБА_8 не був безпосереднім очевидцем подій з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року щодо дій державного виконавця ОСОБА_6 , й надав показання з приводу своїх дій з примусового виконання до 11.02.2013 року, а тому його показання не є доказом вчинення ОСОБА_6 злочину за ч.1 ст. 367 КК України.

Також, стороною обвинувачення в провину ОСОБА_6 ставиться те, що після скасування 13.02.2013 року акту опису й арешту майна від 21.09.2011 року, державний виконавець ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи, що у ОСОБА_9 наявне рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, дії, передбачені ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» направлені на виконання рішення суду шляхом опису, й арешту, вилучення та звернення стягнення на майно, що належить ОСОБА_9 , не вчинив та без належним правових підстав 18.02.2013 року виніс постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, у зв`язку з оголошенням у розшук майна боржника.

Дійсно, в матеріалах виконавчого провадження, мається постанова державного виконавця ОСОБА_6 від 18.02.2013 року про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку із оголошенням у розшук майна боржника ( том 4 а.с.19).

Дана постанова не була оскаржена сторонами виконавчого провадження.

В той же час, як вбачається із цих же матеріалів, до винесення зазначеної постанови, саме ОСОБА_6 встановив наявність транспортного засобу у ОСОБА_9 ( том 4 а.с. 7), потім 14.02.2013 року оголосив в розшук цей транспортний засіб ОСОБА_9 ( том 4 а.с.9), оформив запит до Управління Держкомзему в м.Дніпропетровську для надання завірених належним чином документів право власності на землю за ОСОБА_9 18.02.2013 року ( том 4 а.с.12), й 18.02.2013 року призначив експертизу майна земельної ділянки та будинку ОСОБА_9 ( том 4 а.с.16-17).

Тобто, стверджувати, що ОСОБА_6 лише зупинив провадження 18.02.2013 року, або неналежно виконував свої обов"язки, є недоречним.

В суді ОСОБА_6 вказував, що винесення постанови про зупинення виконавчого провадження є обґрунтованим, у зв`язку з розшуком майна боржника.

Під час судового провадження встановлено, що станом на 18 лютого 2013 року, акт опису та арешту майна серії АА №427802 від 21.09.2011 року був скасований начальником ОСОБА_10 , наявність у ОСОБА_9 транспортного засобу встановлена лише 13.02.2013 року, будь - яке інше наявне рухоме майно у ОСОБА_9 , відсутнє. Про дані факти свідчить й копія матеріалів виконавчого провадження ( том 4 а.с. 1-214) й інформація АТ "ОТП Банк", АТ "Сведбанк", ПАТ "Приватбанк", ПАТ "Актабанк" про те, що на рахунках ОСОБА_9 відсутні кошти щодо погашення боргу. ( том 2 а.с.89-92, 165)

Нерухоме майно- домоволодіння ОСОБА_9 та земельна ділянка знаходилось у заставі у ПАТ "ОТП Банку", де малась заборона їх відчуження. ( том 4 а.с.49)

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 38, ст. 39 Закону України " Про виконавче провадження", виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку транспортних засобів боржника.

А отже, враховуючи вищенаведене, суд не знаходить обставин, які б свідчили про те, що вказана постанова від 18.02.2013 року винесена ОСОБА_6 без належним правових підстав, про що зазначав в обвинувальному акті прокурор.

Таким чином, висновок сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 , будучи державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи про наявне у ОСОБА_9 рухоме майно, не вчинив дій, направлених на виконання рішення суду, без належних правових підстав виніс ухвалу від 18.02.2013 року про зупинення виконавчого провадження, суперечить ст.ст. 38, 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, сторона обвинувачення в обвинувальному акті зазначила, що ОСОБА_6 04.11.2013 року, перебуваючи за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Екскаваторна, 11, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них в порушення порядку, передбаченого ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», знаючи про наявність рухомого майна у боржника, не склав акт опису й арешту рухомого майна ОСОБА_9 .
Однак, судом встановлено, що дії ОСОБА_6 під час складання акту арешту та опису майна 04.11.2013 року відповідали вимогам ст.ст. 56, 57 Закону України " Про виконавче провадження" та Інструкції з примусового виконання рішень щодо порядку звернення стягнення на майно .
Так, за актом від 04.11.2013 року держвиконавцем ОСОБА_6 встановлений факт відсутності належного на праві власності майна боржника ОСОБА_9 , на яке можливе стягнення в рахунок погашення боргу. При цьому, в акті зазначено, що ОСОБА_9 надала договори оренди рухомого майна разом з актами прийому-передачі як щодо рухомого майна, яке перебувало в житловому будинку та гаражі на другому поверсі. ( том 4 а.с.106)
Відповідно до копії пояснення ( том 4 а.с. 105), ОСОБА_9 зазначила, що в неї відсутні ключи від орендованого приміщення другого поверху, вони передані ТОВ "Алан". Також вона вказувала, що з 03.01.2011 року орендує майно за договором оренди у ОСОБА_12 , яке отримувала за актом й повинна сплачувати орендну платню. Щодо транспортного засобу автомобіля FAW СА, повідомила, що він перебуває під заставою у ПАТ "Кредитпромбанк" й знаходиться на майданчику банку ( том 4 а.с.90-91).
Про дані обставини ОСОБА_9 та ОСОБА_29 показали й під час їх допиту в суді. Їх показання підтвердив допитаний свідок ОСОБА_13 . Суд вважає, що дані показання свідчать лише про присутність осіб під час проведення певних виконавчих дій, укладання договору, передачу майна за актами й участі в розгляді цивільного спору, але не свідчать щодо дій ОСОБА_6 , спрямованих на неналежне виконання або неналежне виконання своїх службових обов"язків через несумлінне ставлення до них, на які посилався прокурор в обвинувальному акті за ч.1 ст.367 КК України.
Крім того, дані обставини, про які показали ОСОБА_9 , ОСОБА_29 та ОСОБА_13 узгоджуються й підтверджені копією договору оренди нежитлового приміщення №010313 від 03 січня 2013 року зі специфікацією майна на відповідальному збереженні, за яким ФОП ОСОБА_9 передала в оренду ТОВ "Алан" приміщення загальною площею 142,8 кв.м по АДРЕСА_2 ( 1 та АДРЕСА_5 , літня кухня, гараж, сарай) ( том 4 а.с.91-94)
Про перебування в оренді рухомого майна від ОСОБА_12 , дані обставини підтверджено копією договору оренди від 03.01.2011 року ( том 4 а.с.95-96), з додатковою угодою від 27 січня 2011 року ( том 4 а.с.101) та актами приймання-передачі майна, за якими ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_12 майно : 03.01.2011 року - котел газовий двухконтурний SAUNER DUVAL, колонку газову JUNKERS, машинку пральну BOSCH, телевізор PHILIPS d35, холодильник двокамерний SHARP, вбудовану посудомийну машину SMEG, вбудовану електропіч ARISTON та електродуховку ARISTON, мийку, пенал двоярусний, піч мікрохвильову Miele, за актом від 15.01.2011 року - письмовий стіл, стілець, стінку з трьох шаф, диван, два крісла, шафу чотирьох дверну, шафу білу для одежи, дві тумбочки, ліжко двоспальне, дзеркало-комод, чотири книжні шафи, диван, дзеркало, вішалку для одежі, стіл, стільці, кухонний гарнітур з трьох шаф, з витяжкою BEST, чотирьох шаф з вбудованою посудомийкою SMEG, пенал двохярусний, за актом 23 січня 2011 року отримала шафу виробництва Італії, ліжко, дві тумбочки, дзеркало-комод, ліжко виробництва Італії, дві тумбочки, дитячі меблі з шести шаф, письмовий стіл та телевізор PHILIPS d80 ( том 4 а.с.97, 99-100). Одержувачем кондиционеру Деккер, згідно копії накладної, визначена за ОСОБА_15 ( том 4 а.с.98)
Також, під час розгляду кримінального провадження, судом було встановлено, що додатковою угодою від 27 січня 2011 року до договору оренди від 03.01.2011 року ( том 4 а.с.101), була усунута технічна помилка в процесуальному статусі орендаря та орендодавця за даним договором, а тому доводи сторони обвинувачення під час судових дебатів про відсутність даної додаткової угоди та показання ОСОБА_4 під час судового розгляду про невідповідність форми договору оренди рухомого майна, між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , актів прийому -передачі майна, не є слушними і не свідчать про наявність складу злочину в діях ОСОБА_6 під час оформлення акту опису та арешту майна від 04.11.2013 року.
Окрім цього, питання правовідносин за даним договором оренди між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 було предметом судового розгляду й рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.05.2014 року ( том 3 а.с. 48-50) даний договір оренди майна був розірвано й зобов"язано ОСОБА_9 повернути ОСОБА_12 майно за зазначеними актами.
Далі, після вчинення вищезазначених дій, 04.11.2013 року ОСОБА_6 зупинено виконавче провадження, оскільки оголошений розшук майна ОСОБА_9 та вжито заходів щодо встановлення місця знаходження транспортного засобу FAW СА 1031 держномер НОМЕР_1 в заставі ПАТ "Кредитпромбанк".
Дані дії державного виконавця здійснені у відповідності з вимогами ст.ст. 38, 39 Закону України "Про виконавче провадження", не суперечать положенням Інструкції про примусове виконання, а тому позиція сторони обвинувачення щодо безпідставного, на думку сторони обвинувачення, зупинення провадження по справі 04.11.2013 року держвиконавцем ОСОБА_6 є необгрунтованою й також не може свідчити наявність складу злочину в діях ОСОБА_6 за ч.1 ст. 367 КК України.

05 грудня 2013 року на адресу відділу надійшла інформація з банку, що ПАТ " Кредитпромбанк" відступив право вимоги за кредитним договором відносно ОСОБА_9 АТ "ДельтаБанк" у зв"язку з чим, запит держвиконавця щодо автомобіля переданий до АТ "ДельтаБанк" ( том 4 а.с. 104), а тому державний виконавець ОСОБА_6 не міг звернути стягнення на даний транспортний засіб, оскільки останній перебував у заставі АТ "ДельтаБанку".
З результатами цих дій державним виконавцем ОСОБА_6 було повідомлено ОСОБА_4 , про що свідчить копія інформації з цього приводу направлена на його адресу ( том 4 а.с. 111), а також наявна копія інформації від 25.12.2013 року, яка була отримана ОСОБА_4 особисто 15.01.2014 року, про що є його підпис.
Вищезазначене свідчить про те, що станом на 04 листопада 2013 року будь -яке наявне рухоме майно, що належало ОСОБА_9 , було відсутнє, й докази наявності такого майна станом на 04.11.2013 року, також відсутні, в тому числі і в наданих матеріалах кримінального провадження.
Доводи сторони обвинувачення під час судового розгляду про те, що державний виконавець 04.11.2013 року мав змогу описати майно для подальшого звернення для погашення боргу потерпілому ОСОБА_4 , не є підставою, яка свідчить про наявність в діях державного виконавця складу злочину за ч.1 ст. 367 КК України, оскільки процедура опису та арешту майна відбувається у відповідності з Інструкцією з примусового виконання рішень ( розділ 8) та ст.ст. 56, 57 Закону України " Про виконавче провадження", де , крім іншого, зазначається назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо). У разі якщо стягувач і боржник або їх представники присутні під час опису й арешту майна та не заперечують проти визначення вартості майна, державний виконавець одночасно з його описом проводить визначення вартості майна, про що складає відповідний акт, а також, у разі виявлення такого майна та арешту, передає на відповідальне зберігання.
З урахуванням наведеного, такий опис майна, без ретельного огляду й докладного опису, є недопустими й не може свідчити про правомірність та законність дій.
Також, надані стороною обвинувачення докази не містять даних, яке саме рухоме майно ОСОБА_9 міг встановити державний виконавець ОСОБА_6 під час подій та перебування 04.11.2013 року по АДРЕСА_2 .
Згідно пояснень ОСОБА_9 ключі від гаражу в неї відсутні, дане приміщення передано в оренду ТОВ "Алан", відповідне рішення суду, яке дозволяло б ввійти в дане приміщення 04 листопада 2013 року, було відсутнє у ОСОБА_6 , під час складання опису.
Дії державного виконавця ОСОБА_6 в передбаченому законом порядку, стягувачем ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_9 не оскаржені.
Отже, висновок сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 , будучи державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 04.11.2013 року неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи про наявне у ОСОБА_9 рухоме майно, не вчинив дій, направлених на виконання рішення суду, без належних правових підстав не склав акт опису та арешту майна від 04.11.2013 року, суперечить ст.ст. 56,57 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з примусового виконання рішень щодо порядку звернення стягнення на майно й свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України.

Також, сторона обвинувачення в обвинувальному акті зазначила, що ОСОБА_6 в порушення вимоги ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», достовірно знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 73 242 гривні 22 копійки, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст. ст. 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження», достовірно знаючи про наявність рухомого майна у боржника, в період часу з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року не вчинив виконавчих дій, спрямованих на опис, вилучення та передачу на реалізацію майна боржника з метою реального виконання рішення й спричинило інтересам ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 73 242 гривні 22 копійки, що є істотною шкодою та завдало істотної шкоди авторитету органу державної влади.
Однак, судом встановлено, що на момент передачі зведеного виконавчого провадження ОСОБА_6 , будь - яке рухоме майно ОСОБА_9 було відсутнє.
Про дані обставини свідчать вищенаведені доводи, а також копії матеріалів виконавчого провадження.
При цьому , доводи сторони обвинувачення про те, що акт опису та арешту майна від 21.09.2011 року не був ніким оскаржений та скасований, також не є підставою щодо наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України. Так, допитана як свідок ОСОБА_9 , суду повідомила, що вона взагалі нічого не знала про цей акт, адже вперше державний виконавець був у її домоволодінні 04 листопада 2013 року і це був саме ОСОБА_6 . Дані покази свідка ОСОБА_9 узгоджуються з наявною в матеріалах копією заяви про зупинення виконавчого провадження, у зв"язку із знаходженням на лікарняному після операційного втручання, поданої до ДВС 21 вересня 2011 року ( том 2 а.с. 169-170)
В зв"язку з наведеним, доводи сторони обвинувачення - прокурора під час судових дебатів про реальну можливість у ОСОБА_9 оскаржити акт держвиконавця від 21.09.2011 року, а також належності рухомого майна третім особам лише щодо речей, які перебували в гаражі, не є слушними.
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 вказував, що йому були нанесені збитки, оскільки ОСОБА_9 була надана можливість або сховати майно, або передати його іншим особам, щоб примусового стягнення неможливо було здійснити. Однак, наявність договорів оренди від 03.01.2011 року з додатковою угодою від 27 січня 2011 року та актів приймання-передачі орендованого майна від 03.01.2011 року, 15.01.2011 року та 23 січня 2011 року від ОСОБА_12 ОСОБА_9 , видаткової накладної на кондиционер, свідчать, що станом на момент передачі виконавчого провадження ОСОБА_6 ( 11.02.2013) й надалі до 24.06.2014 року включно, раніше описане рухоме майно держвиконавцем ОСОБА_30 за актом від 21.09.2011 року не належало ОСОБА_9 , а було передано їй в оренду ОСОБА_12 , що тим самим виключало можливість звернення стягнення, а тому не є підставою, яка свідчить про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України.
Це узгоджується з наданими копіями договорів оренди від 03.01.2011 року, додатковою угодою від 27 січня 2011 року щодо виправлення технічних помилок з приводу процесуального статусу сторін по договору, актами приймання-передачі майна від 03.01.2011 року, 15.01.2011 року та 23 січня 2011 року, договором оренди нежитлового приміщення від 03.01.2013 року, видатковою накладною від 09.12.2010 року щодо придбання кондиционеру.
Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.05.2014 року ( том 4 а.с.190-192) встановлено, що 03 січня 2011 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 складено договір оренди майна, визначеного у актах приймання-передачі майна від 03.01.2011 року, 15.01.2011 року та 23 січня 2011 року. Даним рішенням суду договір оренди рухомого майна розірваний, ОСОБА_9 зобов"язано повернути ОСОБА_12 майно. Тобто, й даним рішенням суду від 28.05.2014 року факт належності рухомого майна саме ОСОБА_9 не визначений, а навпаки, все майно повинно бути повернуто ОСОБА_12 , що тим самим також виключає можливість звернення стягнення на це майно та його реалізацію з боку державного виконавця з метою виконання рішення суду на користь ОСОБА_4 і свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину за ч.1 ст. 367 КК України, а тому доводи прокурора щодо невідповідності показів свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_9 встановленим фактичним обставинам справи, оформлення договорів, актів та їх змісту, є необгрунтованими.
Також сторона обвинувачення, прокурор вважає, що до показань ОСОБА_9 щодо наявності судового спору між нею та ОСОБА_12 необхідно ставитись критично. Однак, дані доводи суд вважає не коректними, оскільки судом під час розгляду справи було досліджено рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.05.2014 року ( том 4 а.с.190-192) за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про розірвання договору оренди, наявність якого, його належність та допустимість, не була оскаржена учасниками судового провадження. Дане рішення суду від 28.05.2014 року набрало чинності, а тому питання обгрунтованності та законності позицій позивача та відповідача за даним спором, їх процесуальна поведінка під час розгляду цивільного спору й обізнаність з цього приводу, не є компетенцією районного суду та не може бути предметом обговорення під час розгляду кримінального провадження, оскільки знаходиться поза межами висунутого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 367 КК України й, тим самим не свідчить про наявність в його діях складу зазначеного злочину.
Тобто, як станом на 21.09.2011 року, так у період часу з 11.02.2011 року по 24.06.2014 року, рухоме майно зазначене в договорах оренди, не належало ОСОБА_9 , а було лише ОСОБА_12 передано їй в оренду 03.01.2011 року, а тому воно не підлягало опису, арешту та реалізації з метою виконання рішення суду щодо стягнення суми боргу на користь ОСОБА_4 .
Показання потерпілого ОСОБА_4 не є доказом провини обвинуваченого ОСОБА_6 , т.я вони лише містять інформацію щодо перебування в провадженні ОСОБА_6 виконавчого листа з 11.02.2013 року та дій службової особи щодо його примусового виконання, їх оцінки, які є його особистою думкою, а тому позиція сторони обвинувачення про надуманість тверджень обвинуваченого, створення лише видимості, а не реальної роботи держвиконавцем ОСОБА_6 , є безпідставними.

Під час судового розгляду, стороною обвинувачення, прокурором до суду надані процесуальні документи : витяг з кримінального провадження, постанова про призначення групи прокурорів від 03.03.2014 року, постанову про визначення підслідності від 03.03.2014 року, рапорт щодо перевірки звернення ОСОБА_4 від 03.03.2014 року, постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 26.02.2014 року, доповідну записку від 03.03.2014 року, вказівки по матеріалам досудового розслідування, пояснення ОСОБА_6 від 26.02.2014 року, заяву ОСОБА_4 про злочин, копію повідомлення від 22.11.2013 року на ім`я ОСОБА_4 , підписаного державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови про скасування акту опису й арешту майна серії АА№427802 від 21.09.2011 року, дорученя про проведення досудового розслідування від 03.03.2014 року й 05 березня 2014 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 05.03.2014 року, вимоги щодо надання матеріалів, що стосуються досудового розслідування, доручення про проведення слідчих дій в порядку ст. 40 КПК України від 11.04.2014 року, від 20.05.2014 року, від 20.05.2014 року, від 19.02.2014 року, ухвалу слідчого судді від 04 квітня 2014 року щодо надання тимчасового доступу документів ОСОБА_12 й протокол тимчасового доступу від 24 квітня 2014 року, клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів від 03.04.2014 року, ухвалу слідчого судді від 08 квітня 2014 року про надання тимчасового доступу до документів ОСОБА_9 й протокол тимчасового доступу від 21.05. 2014 року, клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів від 14.02.2014 року, ухвалу слідчого судді від 14.02.2014 року про надання тимчасового доступу до документів виконавчого провадження та вилучення їх копій й протокол тимчасового доступу від 26.02.2014 року, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 24 червня 2014 року, протокол роз"яснення права на захист від 25 червня 2014 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання від 24 .06.2014 року, ухвала від 25.06.2014 року щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов"язання, протокол роз"яснення ОСОБА_6 обов"язків передбачених ч.2 ст.179, ч.5 ст. 194 КПК України, процесуальні документі щодо закінчення досудового розслідування та наданя доступу до матеріалів для їх ознайомлення ( том 1 а.с. 1-27, 84-86,94, а.с.170-171,172-175, а.с.186-187, 193-199, 205-206, а.с.224-231, том 2 а.с. 228- 245, 253-265), а також дані щодо особи ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є зареєстрованим за місцем мешкання на АДРЕСА_1 й позитивно характеризується за місцем проживання ( том 2 а.с. 246-252), копія особової справи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ( том 1 а.с. 95-135, а.с. 136-169)

Суд вважає, що дані документи надані стороною обвинувачення фіксують процесуальні дії слідчого, направлені на зібрання доказів, а також даних, що характеризують ОСОБА_6 , його повноваження як державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ, повноваження ОСОБА_8 як держвиконавця та їх обсяг. Такі дії слідчого не оспорені стороною захисту. Надані процесуальні документи не містять в собі фактичних даних про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню в розумінні ст.84 КПК України, а тому не оцінюються судом, як докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України.
Також, під час судового розгляду, стороною обвинувачення, прокурором до суду надані процесуальні документи по цивільному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_9 ( том 1 а.с.29-33, 82-83) договір, копію договору позики №1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 щодо надання позики на суму 19 345 доларів США, копію заяви ОСОБА_4 до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_6 , що належать на праві власності ОСОБА_9 .Ю, копію позовної заяви ОСОБА_23 до ОСОБА_9 з приводу стягнення суми боргу за договором позики, копію ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2010 року про відкриття провадження у позовній заяві ОСОБА_4 , рішення Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 12 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 суми боргу, ухвалу Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 28 січня 2011 року про забезпечення позову від 12 липня 2011 року.

Однак, дані документи підтверджують лише факти щодо прийнятих судових рішень з приводу стягнення боргу з ОСОБА_9 , яке втім не є предметом цього розгляду, а тому не є доказом винуватості ОСОБА_6 за ч.1 ст. 367 КК України.

Також, під час судового розгляду, стороною обвинувачення, прокурором до суду надані процесуальні документи копія виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа про стягнення суми боргу з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 , а також зведених проваджень про стягнення з ОСОБА_9 грошових коштів на користь ОСОБА_28 , а також на користь КС "Дніпропетровщина" й на користь УПФУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ( том 1 а.с. 38-81, том 1 а.с.232- 249, том 2 а.с. 1- 227) й під час судового провадження стороні захисту шляхом тимчасового доступу до речей та документів із зняттям копій ( том 4 а.с. 1-214), які містять в собі документи щодо дій та заходів, вжитих державним виконавцем ОСОБА_8 , а з 11.02.2013 року ОСОБА_6 , прийнятих постанов щодо виконання зведеного виконавчого провадження з приводу виконання рішень судів щодо стягнень з ОСОБА_9 в тому числі і на користь ОСОБА_4 , а тому не є доказом вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України.
Також, під час судового розгляду як стороною обвинувачення, так і стороною захисту надано копію позовної заяви до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про розірвання договору оренди від 03.01.2011 року з додатком ( том 1 а.с. 182-185) , копію рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська суду від 28 травня 2014 року щодо розірвання договору оренди меж ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ( том 3 а.с. 48-50), копію договору оренди від 03 січня 2011 року з додатковою угодою до даного договору від 27.01.2011 року, акти прийому- передачі майна від 15.01.2011 року,03.01.2011 року, 23.01.2011 року (том 3 а.с.48-56), які підтверджують наявність правовідносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 з приводу оренди майна, а також підтверджують факти щодо прийнятого судового рішення про розірвання даного договору, тобто не є предметом цього розгляду, а тому не є доказом винуватості ОСОБА_6 за ч.1 ст. 367 КК України.

Інших документів в підтвердження наявності рухомого майна ОСОБА_9 у вищезазначений час з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року, стороною обвинувачення прокурором , потерпілим суду не надано, та в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що державний виконавець ОСОБА_6 під час виконання рішення суду діяв у відповідності з Законом України " Про виконавче провадження" та Інструкції з примусового виконання рішень, у відповідності з вимогами ст. ст. 6, 57 Закону України " Про виконавче провадження" й він належним чином виконував свої обов"язки передбачені статтею 11 цього Закону.
Так, 13.02.2013 року, після скасування акту опису і арешту рухомого майна ОСОБА_10 , ОСОБА_6 були повідомлені всі сторони провадження, про що в матеріалах маються відповідні повідомлення. Проте, жодною із сторін, в тому числі ОСОБА_4 , це скасування не було оскаржене, незважаючи на те, що за його свідченнями він неодноразово знайомився з матеріалами виконавчого провадження.
Надалі, ОСОБА_6 неодноразово виходив до місця мешкання боржниці ОСОБА_9 , і в решті отримавши доступ до домоволодіння 04.11. 2013 року не наклав арешту по причині того, що майно не належало боржниці і йому були надані відповідні підтверджуючі документи з цього приводу.

Також, судом встановлено, що в провадженні державного виконавця ОСОБА_6 з 11.02.2013 року перебувало зведене виконавче провадження, в тому числі щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_9 на користь УПФ України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська.

При цьому, ОСОБА_6 поясняв суду, що він бажав виконання рішення суду і виконав чималу роботу, направлену саме на виконання цього рішення по стягненню з ОСОБА_9 грошового боргу на користь ОСОБА_4 . Саме під час перебування зведеного провадження у державного виконавця ОСОБА_6 , рішення суду почало виконуватися і ОСОБА_9 почала добровільно сплачувати борг. Так, 15.07.2013 року, 30.08.2013 року, 31.10.2013 року, 29.11.2013 року, 29.01.2014 року, 13.02.2014 року, 13.03.2014 року, 22.04.2014 року, 15.05.2014 року, 23.06.2014 року ОСОБА_9 перераховувались кошти на рахунок Бабушкінського ВДВС ДМУЮ, однак дані кошти були перераховані на користь УПФ України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська у відповідності з Законом України " Про виконавче провадження", оскільки УПФ є першочерговим стягувачем по виконавчим провадженням, що підтверджено інформацією з копії виконавчого провадження ( том 4 а.с.184).

ОСОБА_6 здійснював дії, направлені на пошук майна боржника ОСОБА_9 . Зокрема, ОСОБА_6 були вчинені наступні дії, направлені на виконання рішення суду.

Так, саме під час перебування зведеного провадження в провадженні ОСОБА_6 13.02.2013 року було встановлено транспортний засіб, що належить боржниці ОСОБА_9 , й постановою від 14.02.2013 року винесено постанову про розшук майна - транспортного засобу FAW CA1031 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_9 , у зв`язку із чим зупинено виконавче провадження.
18.02.2013 року постановою державного виконавця ОСОБА_6 виконавче провадження поновлено, у зв`язку із необхідністю виконання виконавчих дій запиту щодо надання копії державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстровану за ОСОБА_9 . Після чого, 18.02.2013 року винесено постанову про призначення експерта для надання звіту про оцінку майна - земельної ділянки, що належить ОСОБА_9 на праві власності .

Згідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади, накладено заборона відчужувати майно ОСОБА_9 транспортний засіб FAW CA1031 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , обтяжувач - "Кредитпромбанк" й відповідно до відомостей з Державтоінспекції в Дніпропетровській області на вказаний транспортний засіб накладене санкція відчуження заборонено .

У зв`язку із розшуком зазначеного транспортного засобу ОСОБА_9 ОСОБА_6 направлено запит начальнику Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області від 19.06.2013 року щодо фактів розшуку цього транспортного засобу; направлено вимога на отримання згоди від іпотекодержателя на реалізацію заставленого майна боржниці.

25.06.2013р. направлено подання до Бабушкінського райсуду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
05.07.2013р. зроблено запит до Управління ДМС у Дніпропетровській області з метою виявлення наявності у боржниці закордонного паспорту; направлена вимога на адресу боржниці; здійснено вихід разом із стягувачем ОСОБА_4 на адресу боржниці, про що складено відповідний акт.
Також, державним виконавцем ОСОБА_6 до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська подано подання про тимчасове обмеження ОСОБА_9 у праві виїзду за межі України до повного виконання нею своїх зобов`язань, й направлено відповідні запити про перетинанні ОСОБА_9 кордону України та видачу закордонного паспорту. Відповіддю від 27.08.2013 року вказано, що ОСОБА_9 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон .

Втім, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.11.2013 року, в задоволенні подання відмовлено . 17.06.2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області - ухвала Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська залишена без змін.

09.07.2017 року ОСОБА_9 надано особисті пояснення про виконання фінансових зобов`язань перед ОСОБА_4 , про що складено акт державного виконавця.

На запит від 20.07.2013 року, АТ «ОТП Банк» надано копію договору між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 щодо надання кредитної лінії від 20.02.2008 року строком дії до 19.02.2017 року, й зазначеною що для забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором, 20.02.2008 року між банком та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_9 передано в іпотеку банку АТ «ОТП Банк» нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_2 та земельну ділянку загальною площею 0,0386га, за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначено, що станом на 29.07.2013 року заборгованість не погашена, а тому банк заперечував проти реалізації заставного нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_2 та вказаної вище земельної ділянки, в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3390 від 02.08.2011 року ( том 4 а.с.49, а.с.50-70 ).

12.07.2013 направлено запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання інформації, стосовно перебування боржниці в офіційному шлюбі.
А починаючи з 15.07.2013 р. боржницею ОСОБА_9 самостійно на депозитний рахунок щомісяця сплачується заборгованість по зведеному виконавчому провадженні, про що зазначено вище.
18.07.2013 направлено запит до Пенсійного фонду, стосовно з" ясування інформації, щодо отримання боржницею пенсії.

Також, на запит державного виконавця від ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 01.08.2013 року надійшла інформація про те, що ОСОБА_9 зареєстрована приватним підприємцем в управлінні ПФУ Бабушкінського району м.Дніпропетровська, останній звіт надано за 2011 рік, в централізованій базі особових рахунків пенсіонерів не значиться, на обліку в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян не перебуває, пенсій їй не призначалась.

21.10.2013 року державним виконавцем ОСОБА_6 складено акт, відповідно до змісту якого, виходом державного виконавця встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_2 зачинено, на вимоги виконавця ніхто не відповів. Водночас, в справі містить складений ОСОБА_9 обов`язок надати доступу до свого помешкання для опису особистого майна .

04.11.2013 року ОСОБА_6 складено акт, відповідно до якого, виходом за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану ОСОБА_9 встановлено, що майно боржника належне їй на праві власності та на яке можливо повернути стягнення в рахунок погашення боргу відсутнє. Зі слів боржника та наданих договорів оренди рухомого майна ( разом з актами прийому-передачі майна, що знаходиться і будинку та гаражі), знаходиться у тимчасовому користуванні боржника. Долучені відповідні договори оренди нежитлового приміщення ТОВ «Алан», специфікація майна на відповідальному збереженні замовник ТОВ «Алан», договір оренди майна, укладеного 03.01.2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , акт приймання передачі майна до вказаного договору від 03.01.2011 року від ОСОБА_12 ОСОБА_9 , з товарними чеками та видатковим накладними, додатково угода до договору оренди від 03.01.2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12

07.11.2013 зроблено запит до ПАТ "Кредитпромбанк" з метою отримання згоди на реалізацію транспортного засобу.
27.02.2014 подання до Бабушкінського РВ з метою притягнення ОСОБА_17 до кримінальної відповідальності; направлено запит до суду; зроблено повторний вихід до домоволодіння й 10.04.2014 року на адресу Бабушкінського ВДВС надійшла відповідь про те, що фактів злісного ухилення від сплата боргів з боку ОСОБА_9 встановити не виявилось можливим .
Також, 27.02.2014 року ОСОБА_6 складено акт про те, що виходом за адресою боржника: АДРЕСА_2 , двері паркану домоволодіння зачинені, на вимогу відчинити двері ніхто не відповів.

14.03.2014 року державним виконавцем ОСОБА_6 складено акт опису й арешту майна в присутності боржника ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_31 , яке передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , що не було включено до договорів оренди.

17.03.2014 року державним виконавцем ОСОБА_6 винесена постанова про призначення експерта щодо описаного майна ОСОБА_9 .

Висновком незалежного оцінювача від 17.04.2014 року, вартість наданого майна склала 300 (триста) грн., вартість послуг 500 грн.

24.04.2014р. держвиконавцем подана апеляційна скарга на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
25.07.2014 року зроблено повторний вихід та державним виконавцем ОСОБА_6 складено акт про те, що за адресою боржника : АДРЕСА_2 , домоволодіння зачинено, ніхто на вимоги відчинити не відповів .

13.08.2014 року державним виконавцем ОСОБА_6 винесено подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки фінансового стану.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2014 року, подання ОСОБА_6 задоволено й дозволено виконавцю Бабушкінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ ОСОБА_6 примусове входження до будинку АДРЕСА_2 .

09.10.2014 року ОСОБА_6 складено акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_9 , по якому 09.10.2014 року призначено експерта для оцінки .

09.10.2014 року державним виконавцем ОСОБА_6 здійнено повторний вихід на підставі ухвали Бабушкінського райсуду, в результаті якого було складено акт опису і арешту майна; винесено постанову про призначення експерта; винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржниці;
13.10.2014 - ОСОБА_6 було переведено на посаду державного виконавця Жовтневого ВДВС.
Суд, дослідивши докази, зміст яких розкрито вище, встановив, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, діючи в межах своїх посадових обов`язків, належним чином у відповідності до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вчинив усі необхідні виконавчі дії, направлені на виконання рішення суду в період з 11.02.2013 року по 24.06.2014 року.

Доводи сторони обвинувачення, прокурора про те, що державний виконавець ОСОБА_6 у зазначений період часу лише "створював видимість" роботи щодо виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 спростовується вищенаведеними обставинами. Державним виконавцем ОСОБА_6 вживалися заходи з виконання рішення суду у встановленому законом порядку. При цьому, в матеріалах справи відсутні рішення судів щодо визнання незаконними дій чи бездіяльності державного виконавця ОСОБА_6 з приводу примусового стягнення суми боргу на користь ОСОБА_4 .

Під час судового провадження в суді першої інстанції, ніхто з учасників процесу, в тому числі і прокурор, потерпілий, сторона захисту не заявляли будь-яких клопотань, які б вказували на неповноту чи неправильність судового розгляду провадження в частині дослідження судом наданих сторонами доказів.
При цьому, сукупність досліджених письмових доказів, показань свідків та самого обвинуваченого ОСОБА_6 свідчить про відсутність складу самого суспільно небезпечного діяння і зокрема таких ознак об`єктивної сторони злочину, як суспільна небезпечність діяння, суспільно небезпечні наслідки, наявна очевидна відсутність причинного зв`язку між наслідками та діями службової особи, а саме ОСОБА_6 , спосіб та форма його вини.
Отже, під час розгляду даного кримінального провадження судом встановлена відсутність обставин, що свідчать про наявність наслідків матеріального чи нематеріального характеру, наявність заподіяння істотної шкоди саме від дій держвиконавця ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 в розмірі 73 242 гривні 22 копійки та авторитету органу державної влади, що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 367 КК України, оскільки службова недбалість - злочин з матеріальним складом, й він визначається закінченим, якщо діяння спричинило істотну шкоду.
Таким чином, органами досудового розслідування і стороною обвинувачення не надані належні, допустимі, достовірні, взаємно узгоджені докази, які в повному обсязі підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 , що виразилися у службовій недбалості, тобто невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян та держави й кваліфіковані за ч.1 ст.367 КК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч.2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватіть особи поза розумним сумнівом. Якщо на підставі доказів, які розглядаються в кримінальному процесі, не виникає безсумнівного переконання в доведеності винуватості обвинуваченого, тобто якщо докази спірні або допускають різне тлумачення, рішення має прийматися на користь обвинуваченого. Вирок суду не може грунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, судом ухвалюється виправдувальний вирок.
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого та підтриманого обвинувачення прокурором й підтриманого потерпілим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 367 КК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у зв`язку з чим він підлягає виправданню за пред`явленим йому обвинуваченням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому йому та підтриманому прокурором, потерпілим обвинуваченні за ч.1 ст. 367 КК України та виправдати його, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_32 у вигляді особистого зобов"язання -скасувати.
На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя : ОСОБА_1