У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/840/18

№ 1-кс/183/100/18

22 лютого 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 17.12.2017 року до ЄРДР за № 0003979, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, працюючому за договором, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 16 грудня 2017 року приблизно о 23.55 годині ОСОБА_8 знаходився поблизу кафе «Світлиця», яке розташоване за адресою: вул. Робоча, 102 с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де до останнього підійшов місцевий мешканець ОСОБА_7 . Під час спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відбулася словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 грудня 2017 року приблизно о 23.58 годині ОСОБА_7 , знаходячись на відстані близько 25 метрів від кафе «Світлиця», яке розташоване за адресою вул. Робоча, 102 с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у обличчя, яким збив останнього з ніг на землю. Коли ОСОБА_8 лежав на землі та намагався закрити своїми руками обличчя, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочині дії, доводячи свій умисел до кінця, наніс останньому один удар ногою у потилицю, та близько двох ударів ногами по обличчю.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: синця навколо лівого ока, крововиливу в склеру лівого ока, забійної рани на верхній губі зліва, забою головного мозку 1-го ступеню, переломів стінок лівої (гайморової) пазухи верхньої щелепи з крововиливом (гемосинусом) у порожнину пазухи, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк, перевищуючий 21-н день. Синець в області 2-го пальця лівої руки відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16.02.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003979 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність якого свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк до 3-х років, підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що підозрюється у скоєнні умисного злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний ОСОБА_7 не працює, не одружений, тобто у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки, на його думку, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а, враховуючи особу підозрюваного, вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 вважав, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки відсутній ризик, передбачений ст. 177 КПК України, у відношенні його підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки має постійне місце мешкання, проживає разом з братом, має офіційне джерело доходу, працює за усним договором, від органів досудового розслідування жодного разу не переховувався.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, а також матеріали, додані на його обґрунтування, вислухавши доводи прокурора, думку захисника, підозрюваного, дійшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що підтверджується наявними у слідства доказами: витягом з ЄРДР від 17.12.2017 року; протоколом огляду місця події; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 ; висновками судово-медичної та додаткової судово-медичної експертиз від 24.01.2018 року та 12.02.2018 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2018 року.

У відповідності з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у відношенні ОСОБА_7 .

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вже зазначалося вище, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Прокурор під час судового розгляду вважав, що у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому прокурор мотивував наявність даного ризику тим, що ОСОБА_7 не одружений, ніде офіційно не працює, тому не має стійких соціальних зв`язків та те, що санкція статті передбачає покарання до 3 років позбавлення волі. Однак під час судового розгляду ОСОБА_7 пояснив, що мешкає разом з братом, має джерело доходу, не офіційно працюючи у сфері сільського господарства. Тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку відсутність дружини та малолітніх дітей не може свідчити про відсутність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт, обмеження волі та позбавлення волі на строк до 3 років. Таким чином покарання за даною статтею є альтернативним, при чому більшість покарань не пов`язані з позбавленням волі.
Також, слід враховувати й той факт, що ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у грудні 2017 року та до цього часу не змінив своє постійне місце мешкання, жодних підтверджень переховування від органів досудового розслідування а ні слідчим, а ні прокурором під час судового розгляду доведено не було, що також дає підстави вважати, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній.
Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оскільки особисте зобов`язання є найменш суворим видом запобіжних заходів, питання, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час судового розгляду не розглядалося.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Таким чином слідчий суддя вважає, що під час судового розгляду прокурором не було доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 17.12.2017 року до ЄРДР за № 0003979, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1