АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 661/2778/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/191/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України
22 січня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000096 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст. 187 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що в обвинувальному акті не викладено обвинувачення, а лише викладено фактичні обставини вчинення злочину. Крім того, у формулюванні обвинувачення не зазначено, що обвинувачені діяли групою осіб, тоді як у правовій кваліфікації їх дій така ознака вказана. Також в обвинувальному акті не зазначено, хто саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 погрожував потерпілому ОСОБА_14 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу злочину, тобто неконкретизовано дії кожного з обвинувачених. Суд також указав, що порушено вимоги п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не вказано поштових індексів за місцем проживання обвинувачених та потерпілих, а тому їх адреси є неповними. При цьому не зазначено фактичне місце проживання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а вказано лише їх місце реєстрації, які можуть не співпадати. Зазначені недоліки обвинувального акту порушують право обвинувачених на захист та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому зазначено усі обов`язкові відомості, які відповідно до положень вказаної статті повинен містити обвинувальний акт, у тому числі викладені фактичні обставини вчиненого обвинуваченими злочину, які прокурор вважає встановленими, надано правову кваліфікацію та детально сформульовано обвинувачення кожному з обвинувачених, щоб можна була чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченим у вину. Зазначено роль та дії кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, вказано про наявність єдиного умислу, спосіб вчинення злочину, тощо. Наведені у ньому фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. Окрім цього, в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілих, у тому числі місце проживання та реєстрації. Не зазначення в ньомуслідчим поштових індексів за місцем їх проживання не є підставою для повернення обвинувального акту у розумінні ст. 291 КПК України та не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду. Отже, суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, тощо. У підготовчому судовому засіданні не надається оцінка фактичним обставинам, які підлягають доказуванню, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду. Тоді як під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин справи. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, доводи захисників та обвинувачених, які заперечувати проти задоволення апеляційної скарги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вимогам кримінального процесуального закону та порушення права обвинувачених на захист, не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не викладено формулювання обвинувачення,не зазначено, що вони діяли групою осіб, хто саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 погрожував потерпілому ОСОБА_14 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, що порушує права обвинувачених на захист та перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, не відповідають дійсності, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, його правову кваліфікацію та детально сформульовано обвинуваченнякожному з обвинувачених, конкретно зазначено роль та дії кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, вказано про наявність єдиного умислу, спосіб вчинення злочину, що в повній мірі дає змогу зрозуміти роль кожного обвинуваченого в даному кримінальному провадженні і не свідчить про порушення їх права на захист.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, про що правильно зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Також в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілих, у тому числі місце проживання та реєстрації, які відомі слідчому та прокурору.Не зазначення в ньому слідчим поштових індексів за місцем їх проживання, на що послався суд, жодним чином не свідчать про порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України та не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту та не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Водночас, під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу всім обвинуваченим на домашній арешт, суд встановив фактичне місце проживання кожного з них, тобто всі відомості про місце проживання останніх були відомі суду на час прийняття рішення про повернення прокурору обвинувального акту.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаного злочину, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, при отриманні копії обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, обвинувачені та їх захисники не заявляли про порушення права обвинувачених на захист із зазначених вище питань.
Отже, суд удався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, правової кваліфікації злочину, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі свої повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. 404, 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000096 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у Новокаховському міському суді Херсонської області кримінального провадження №0000096 за обвинуваченням ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст. 187 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом
Ухвала набрала законної сили 22 січня 2018 року
Копія ухвали оформлена 23 січня 2018 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2