Провадження № 11-кп/783/862/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, безпартійного, із середньою технічною освітою, не працюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2017 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

- за ч.2 ст.309 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередньо застосований заставу.

На підставі ч.5 ст.72 КК України до строку призначеного ОСОБА_7 покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.08.2013 р. по 06.09.2013 р. із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання із речовими доказами і судовими витратами у справі.

За вироком суду ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту і подальший збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав невстановленим способом у невстановленої особи у невстановлений час особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який незаконно зберігав за місцем свого проживання та 15.07.2013 р. незаконно збув ОСОБА_9 шляхом продажу за 100 гривень. 16.07.2013 р. в Галицький РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_9 , який повідомив про наявність у нього наркотичної речовини. Цього ж дня, під час огляду місця події, в період часу з 20 години 48 хвилин до 21 години 08 хвилин у приміщенні Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за адресою м. Львів вул. Мартовича, 2 в присутності понятих, у ОСОБА_9 виявлено та вилучено з кишені джинсів, поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта за № 3/868 від 22.07.2013 року, містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 1,88 грам.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та подальший збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав невстановленим способом у невстановленої особи у невстановлений час особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), який незаконно зберігав за місцем свого проживання та 14.08.2013 р., повторно незаконно збув ОСОБА_9 , шляхом продажу за 300 гривень. Цього ж дня, під час огляду місця події, в період часу з 14 години 20 хвилин до 14 години 40 хвилин, в дворі по вул. Коперника, 27, у м. Львові в присутності понятих у ОСОБА_10 виявлено та вилучено з кишені шортів паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта за №3/1089 від 22.08.2013 р., містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 1,84 грама.

Також обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту і подальший збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав невстановленим способом у невстановленої особи у невстановлений час особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який незаконно зберігав по місцю свого проживання та 27.08.2013 р. повторно, незаконно збув ОСОБА_9 , шляхом продажу за 200 гривень. Цього ж дня, під час огляду місця події, в період часу з 21 години 15 хвилин до 21 години 40 хвилин, у приміщенні кімнати прийому громадян Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за адресою м. Львів вул. Мартовича, 2 в присутності понятих у ОСОБА_9 виявлено та вилучено, паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта за №3/1156 від 29.08.2013 року, містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 1,92 грам

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту і подальший збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав невстановленим способом у невстановленої особи у невстановлений час особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який незаконно зберігав по місцю свого проживання з метою збуту, а також для власного вживання. 27.08.2013 року при проведенні обшуку в період часу з 22 години 00 хвилин до 00 годин 55 хвилин в присутності понятих за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 в кімнаті №1 виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться в трьох полімерних пакетах та металевій банці, яка згідно з висновком експерта за №3/1154 від 29.08.2013 року, містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 67,12 грам. В приміщенні кухні виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться в полімерному пакеті та паперовому згортку, яка згідно з висновком експерта за № 3/1154 від 29.08.2013 року, містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 16,29 грам.

Вирок в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржено адвокатом ОСОБА_8 , яка в поданій апеляційній скарзі вважає, що судом ОСОБА_7 безпідставно засуджений за ч.2 ст.307 КК України, адже докази, на яких ґрунтується обвинувачення в цій частині є неналежними. Так, головний свідок обвинувачення ОСОБА_9 допитувався в суді як залегендована особа без встановлення особистих даних про нього. Крім цього, органи досудового слідства не дали можливості захисту ознайомитися з речовими доказами у справі. Тому апелянт просить оскаржуваний вирок суду змінити і визнати ОСОБА_7 винним лише у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_8 з наведенням доводів на обґрунтування поданої нею апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав правову позицію свого захисника, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У даному випадку захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржує вирок місцевого суду в частині невідповідності вимогам процесуального закону окремих доказів, які лягли в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 по епізоду вчинення ним діянь, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а саме: адвокат ОСОБА_8 стверджує про недопустимість показань головного свідка обвинувачення ОСОБА_9 , оскільки, на її думку, суд не переконався в його особі перед допитом, а також взяв до уваги речові докази, до яких стороні захисту не було надано доступу при відкритті матеріалів досудового розслідування.

З приводу наведеного колегія суддів вважає за необхідне врахувати таке.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться, зокрема, у формі оперативної закупки.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2013 р. та 22.08.2013 р. постановами прокурорів Прокуратури Галицького району м. Львова прийнято рішення про проведення оперативних закупівель наркотичної речовини «марихуани» у ОСОБА_7 з метою встановлення вини останнього у незаконному зберіганні з метою збуту і збуті наркотичних речовин на території м. Львова без затримання особи та із залученням до проведення оперативної закупівлі конфіденційних осіб із зміненими відомостями про них (т.1 а.с.41, 42, 97, 98).

На виконання вказаних постанов прокурорів було неодноразово проведено оперативні закупки наркотичних засобів, як негласні слідчі (розшукові) дії, що проводились відносно ОСОБА_7 . При цьому, в якості закупника правоохоронним органом залучався ОСОБА_9 .

Згідно із ч.1 ст.256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.256 КПК України особи, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, можуть бути допитані як свідки. Допит цих осіб може відбуватися із збереженням у таємниці відомостей про цих осіб та із застосуванням щодо них відповідних заходів безпеки, передбачених законом.

Вжиття заходів безпеки щодо свідків передбачається Законом України від 23.12.1993 р. «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Так, зокрема, згідно із п.«ж» ч.1 ст.7 вказаного Закону визначено, що одним із видів заходів безпеки стосовно учасників кримінального провадження є забезпечення конфіденційності відомостей про особу.

Особливості допиту осіб із збереженням умов конфіденційності під час судового розгляду визначені у ч.9 ст.352 КПК України, яка передбачає, що у виняткових випадках для забезпечення безпеки свідка, який підлягає допиту, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторін кримінального провадження чи самого свідка постановляє вмотивовану ухвалу про проведення допиту свідка з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у тому числі за межами приміщення суду, або в інший спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію та забезпечує сторонам кримінального провадження можливість ставити запитання і слухати відповіді на них.

Під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за клопотанням прокурора ухвалою суду від 16.01.2015 р. було постановлено проводити допит свідка ОСОБА_9 з використанням технічних засобів(відеоконференції) при трансляції з іншого приміщення у спосіб, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка дає показання (т.3 а.с.204).

За таких обставин судом дотримано вимог кримінального процесуального закону про порядок проведення допиту осіб за умов, які виключають можливість їх ідентифікації. А тому, перешкод для використання отриманих в такий спосіб показань свідка ОСОБА_9 в якості доказів немає. Доводи адвоката ОСОБА_8 в частині недопустимості таких доказів є необґрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства. Сторона захисту не була позбавлена судом першої інстанції брати участь в допиті свідка ОСОБА_9 , ставити йому запитання, і цим правом вона скористалась (т.3 а.с.207, 208).

Що стосується ненадання стороні захисту доступу до речових доказів з метою їх копіювання чи відображення іншим способом, на чому наполягає адвокат ОСОБА_8 , то колегія вважає за необхідне звернути уваги на те, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 статус речових доказів мають наркотичні речовини, заборона обігу яких та особливості поводження з якими визначені Законом України від 15.02.1995 р. «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Законом України від 15.02.1995 р. «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а також постановою Кабінету Міністрів України №422 від 07.05.2008 р. «Про затвердження Порядку зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу».

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник із заявами про ознайомлення їх з речовими доказами у кримінальному провадженні не зверталися. Як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 14.10.2013 р. ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 своїми особистими підписами засвідчили, що з матеріалами кримінального провадження вони ознайомилися в повному обсязі, заяв і клопотань ніяких не мають (т.2 а.с.198, 199). Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що стороні захисту чинилися будь-які перешкоди в реалізації наданих законом процесуальних прав. А тому, підстав для висновку про порушення права обвинуваченого на захист, немає.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про недопустимість окремих доказів є безпідставними, а висновок суду про можливість покладення в основу обвинувального вироку показань свідка ОСОБА_9 та посилання на речові докази належним чином мотивованим. Порушень кримінального процесуального законодавства при дослідженні і оцінці здобутих в судовому засіданні судом першої інстанції доказів не встановлено. Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильності висновку місцевого суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та під сумнів такий висновок не ставлять.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2017 р. про засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4