Справа № 357/2890/16-к
У Х В А Л А
20 лютого 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , обгрунтоване тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 13.08.2015, за підозрою військовослужбовця Служби безпеки України ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, З 28.07.2012 року ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді командира групи 1 сектору візуального спостереження відділу оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовому званні старшого лейтенанта.

Під час проходження служби ОСОБА_3 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у СБУ військовослужбовцями СБУ, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБУ, що дислоковані в АРК Крим, Головою СБУ видано розпорядження №44 від 24.03.2014 «Щодо військовослужбовців СБУ, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБУ, що дислоковані в АР Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_3 до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Київ, вул. Володимирська, 33).

Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_3 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 було належним чином доведено до військовослужбовців СБУ, які проходили службу на території АРК Крим.

Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_3 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У зв`язку з чим, 13 серпня 2015 року повідомлено ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чорноморське, АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про те, що він підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явленні на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_3 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Так, 09.02.2016 на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_3 на 15.02.2016 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.

Однак, 15.02.2016 ОСОБА_3 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило.

Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_3 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.

У зв`язку із наведеним, 13.08.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 , проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУ Національної поліції в м. Києві.

Прокурором подано клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витягу з офіційного веб-сайті ГПУ від 09.02.2016 та рапорту прокурора від 15.02.2016.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу буде переховуватися від суду, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали долучені до клопотання, заяву прокурора, який клопотання підтримав та просить розглянути у його відсутності, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного..., а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

1. Слідчий суддя констатує, що прокурор у клопотання не доведено, що ОСОБА_3 передбаченому КПК України порядку. були вручені повістки про виклик до слідчого. Будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого ОСОБА_3 на виклики належно не реагує, до слідчого не з`являється

2. Одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_3 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

3. Незважаючи на те, що у клопотанні зазначено, що місцеперебування ОСОБА_3 не відоме, у клопотанні зазначено, що він на виклики не з`являється.

4. Докази на підтвердження обставин викладених у клопотанні, до клопотання не додані. Копії документів, додані до клопотання, належним чином не завірені.

Відповідно до ст. 188 ч.1 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 132 ч.5 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення зазначеного клопотання слідчого.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 188-190 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області