Справа № 495/8425/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4
за участю потерпілого ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2017 року ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, який діє до 18 грудня 2017 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання, в якому просила продовжити строк домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що строк домашнього арешту спливає 18.12.2017 року, крім того існують ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засідання захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку домашнього арешту просив змінити запобіжний захід з домашнього арешту цілодобового на домашній арешт нічний, оскільки в ОСОБА_6 на утриманні є неповнолітня дитина та він є виконує всі умови запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України - обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, кримінальне провадження на даній стадії ще не розглянуто, не допитані сторони кримінального провадження, а строк домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 18.12.2017 року, то суд вважає за необхідне продовжити строк домашнього арешту відносно ОСОБА_6 ще на 60 днів, який діє включно до 11.02.2018 року, оскільки обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 199, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вважати продовженим на 60 діб, тобто до 11.02.2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя