Справа № 357/2262/17
1-кп/357/189/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Київської області, Баришівського району, села Селище, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого АДРЕСА_2 з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого:

1)11.02.2010 р. Баришівським районним судом Київської області за ч. 3, ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

2)07.10.2010р. Баришівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК до 4 років 7 місяців позбавлення волі. 12.12.2013 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області умовно-достроково звільнено від відбування покарання з не відбутою частиною покарання 1 рік 4 місяці 4 дні;

3)06.12.2016 вироком Апеляційного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 205 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є власником товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Старкомм» (), юридична адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9, кв. 14/4.
Так, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст.42 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку», ст. 49 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави» та інших нормативно-правових актів України, сприяв невстановленим слідством особам, у фіктивному підприємництві з використанням Товариства з обмеженою діяльністю ТОВ «Старкомм», яке було створено вказаними особами виключно з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема по нікчемних правочинах з ТОВ «Столиця ВК», наслідком укладення яких стало ухилення від сплати податків.
Так, ОСОБА_4 в літку 2016 року, в денний час доби, перебуваючи в м. Києві у невстановленому слідством місці, отримав від невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_6 » пропозицію та погодився за грошову винагороду у 1500 грн., зареєструвати та стати директором суб`єкта підприємницької діяльності - Товариства з обмеженою діяльністю «Старкомм» ().
Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих невстановленою особою, але, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодився на таку пропозицію.
Реалізовуючи спільний з невстановленими особами злочинний умисел, направлений на створення суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності, в літку 2016 року у денний час доби у не встановленому місці у м. Києві в приміщенні нотаріальної контори ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою особою та з використанням паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Баришівським РС УДМС України у Київській області 10.04.2014 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 вчинив дії з реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, а саме: підписав протокол №1 Загальних зборів учасників товариства від 06.07.2016 про створення ТОВ «Старкомм», наказ б/н від 06.07.2016 року про призначення ОСОБА_4 директором ТОВ «Старкомм».
Заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та засновника підприємства, а також, не маючи навиків та наміру здійснювати таку діяльність від імені ТОВ «Старкомм» ( ), не формуючи статутний капітал ТОВ «Старкомм» ( ), діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні грошової винагороди у розмірі 1500 грн., ОСОБА_4 засвідчив власним підписом відомості у вищевказаних реєстраційних документах ТОВ «Старкомм» ( ). Під час підписання зазначених документів ОСОБА_4 розумів, що в подальшому не буде здійснювати підприємницької діяльності від імені ТОВ «Старкомм» ( ) та діючи з корисливих мотивів вчинив такі дії.
На підставі вищезазначених підписаних ОСОБА_4 документів у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців реєстраційної служби управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, за адресою м. Біла Церква, вул. 50-и річчя Перемоги, 94, проведено державну реєстрацію юридичної особи, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0008257 від 06.07.2016.
В подальшому не встановлені слідством особи використовуючи реквізити ТОВ «Старкомм», у невстановленому слідством місці, від імені ОСОБА_4 , протягом вересня-жовтня 2016 року документально оформили безтоварні операції під виглядом купівлі паливно мастильних матеріалів у ТОВ «Столиця ВК» (), згідно договору купівлі продажу №09/09/16-01 від 09.09.2016 укладеного у м. Києві між ТОВ «Столиця ВК» () та ТОВ «Старкомм» () та видаткових накладних: №138 від 10.09.2016, №140 від 13.09.2016, № 141 від 14.09.2016, №145 від 16.09.2016, №146 від 16.09.2016, №178 від 12.10.2016, №188 від 13.10.2016, №189 від 13.10.2016, №190 від 13.10.2016, №191 від 13.10.2016, №192 від 13.10.2016, №197 від 18.10.2016, №198 від 18.10.2016, №199 від 18.10.2016, №203 від 19.10.2016, №206 від 21.10.2016, №207 від 21.10.2016, №208 від 21.10.2016, №209 від 21.10.2016, №231 від 27.10.2016, №232 від 27.10.2016, внаслідок чого ТОВ «Столиця ВК» незаконно отримало дохід.
Між прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 18 січня 2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 205 КК України як пособництво у створенні суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27 і ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття, активнее сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 18 січня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 і ч. 1 ст.205 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.5 ст. 27 і ч. 1 ст.205 КК Ук раїни у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання призначеного за цим вироком у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2016 року у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ч.3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень та покарання у виді трьох років позбавлення волі виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1