Справа № 161/917/18
Провадження № 1-кс/161/781/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 січня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000028 від 11.01.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2017 під №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом того, що 10.01.2018 року близько 15 год. 00 хв. службові особи ДП "Поліське ЛГ" перебуваючи у с. Довжиця, Маневицького р-ну., Волинської області внесли завідомо неправдиві відомості до офіційного документа - протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 65 КУпАП відносно ОСОБА_6 .

Окрім того, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2018 року близько 14 год. 00 хв. за адресою проживання ОСОБА_7 АДРЕСА_1 , службовими особами ДП «Поліське лісове господарство» було виявлено не обліковану деревину породи сосна в кількості 5 штук. Також вказаними службовими особами були проведені контрольні зрізи, в результаті чого було встановлено місце зрізування виявлених дерев.

В подальшому, з метою уникнення від відповідальності службові особи ДП «Поліське ЛГ» внесли завідомо неправдиві відомості до офіційного документа - протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 65 КУпАП зазначивши, що правопорушником є не ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 , який на момент складання адміністративного протоколу перебував у смт. Колки Маневицького р-ну., Волинської обл. й вказаного у протоколі правопорушення не здійснював, протокол не підписував, пояснень не надавав.

Разом з тим, слідчий зазначив, що 16.01.2018 року в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , добровільну згоду на проведення якого надала особа, яка проживає за вказаною адресою ОСОБА_8 , було вилучено 12 колод деревини породи Сосна.

Для здійснення замірів об`єму деревини, з`ясування їх вартості для того, щоб порівняти із деревиною, яка зазначена у протоколі про адміністративне стягнення №000016 від 11.01.2018 по розгляду протоколу №000016 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , виникла необхідність у накладенні арешту на 12 колод породи Сосна.

Володілець майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Подав заяву про можливість проведення судового засідання у його відсутності.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні навів доводи аналогічно тим, що зазначені у клопотанні та просив суд його задоволити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала та просила суд його задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та подані докази, з`ясувавши думку прокурора, прийшов до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2018 року за №0000028 слідчим внесені відомості про те, що 10.01.2018 року близько 15 год. 00 хв. службові особи ДП "Поліське ЛГ" перебуваючи у с. Довжиця, Маневицького р-ну., Волинської області внесли завідомо неправдиві відомості до офіційного документа - протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 65 КУпАП відносно ОСОБА_6 , з попередньою правовою кваліфікацією за ст.366 ч.1 КК України (а.с.5).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16 січня 2018 року встановлено, що в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено 12 колод деревини породи Сосна (а.с.12-14).

Окрім того, відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2018 року встановлено, що у задоволенні клопотання слідчого на проведення обшуку в житловому будинку та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 відмовлено (а.с.).

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, підставою для накладення арешту на майно є наявність сукупності підстав чи обґрунтованих підозр вважати, що відповідне майно є доказом злочину, та (або) підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

У відповідності до установленої практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що до ЄРДР внесені відомості за фактом внесення службовими особами ДП «Поліське ЛГ» завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.65 КУпА з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, а не за фактом незаконної порубки лісу ОСОБА_7 , а також на те, що ухвалою слідчого судді було відмовлено у клопотанні про проведення обшуку, де слідчий 16 січня 2018 року провів огляд місця події, хоча подія трапилася 10 січня 2018 року, тому слідчий суддя вважає, що вилучені 12 колод деревини породи Сосна не мають відношення до внесених до ЄРДР відомостей, а тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000028 від 11.01.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала про відмову в накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1