Справа № 405/3275/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

законного представника

обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 , н/л ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003660 від 28.03.2017 року відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та н/л ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.3,12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08.12.2017 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_11 є особою, яка вчинила злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких.

Інші учасники кримінального провадження не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, при вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.3,12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Покарання, передбачене п.6,12 ч.2 ст.115 КК України визначено як позбавлення волі від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі. Наведене свідчить про наявність ризику, встановленого ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий, розлучений, має на утриманні малолітню дитину.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_11 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 04 лютого 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_11 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 04 лютого 2018 року 11:30 год.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13