АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 07 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0001312 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки Путильського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 ,раніше судимого вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України на один рік обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік,обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду міста Чернівців від 07 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначене покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України повністю приєднано до даного покарання невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.05.2017 року та остаточно призначене ОСОБА_7 покарання у виді трьох років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 13 грудня 2017 року.

Провадження№11-кп/794/143/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ч.2 ст.186КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказане судове рішення надійшла апеляційна скарга прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,у якій апелянт, не заперечуючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його винуватості у вчиненні злочину,просив вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий. Вважає, що вирок не грунтується на законі, оскільки районний суд безпідставно застосував вимоги ст. 69 КК України,не врахувавши,що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого злочину та вчинив новий, тяжкий злочин у період іспитового строку,а тому призначене обвинуваченому покарання внаслідок м`якості не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та даним про його особу.

На апеляційну скаргу прокурора подані заперечення захисником ОСОБА_6 та обвинуваченим ,які просили вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає таку апеляційну скаргу обгрунтованою із наступних підстав.

Районним та апеляційним судом встановлено,що 22 вересня 2017 року о 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння навпроти буд.№3 по вул. Буковинській в м. Чернівці, умисно, повторно, застосовуючи до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом нанесення останньому декількох ударів кулаками у голову та тулуб, відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «iPhone 5С» 16 гб. білого кольору, вартістю 3500 грн., з сім-картою МТС № НОМЕР_1 вартістю 10 гривень, на рахунку якої коштів не було, грошима в сумі 50 гривень, навушниками марки «Раnаsоnіс» білого кольору, вартістю 200 гривень, запальничкою синього кольору марки «Сlіррег», вартістю 20 гривень та зв`язкою ключів із брелоком, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3780 грн.

Висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку,є обґрунтованим,відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами,які безпосередньо та повно досліджені районним судом.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,вчинений повторно.
Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтом не оспорюється.
За таких обставини судова колегія,відповідно до ст.404 КПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення вироків( постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку» не наводить у вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції,які не оспорені в апеляційному порядку.

Згідно вимог ст.ст.50,65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, у кожному конкретному випадку,враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину,обставини його вчинення та наслідки,а також зважаючи на дані про особу винного слід призначати більш суворе покарання особам,які,зокрема, вчинили злочини на грунті пияцтва та повторно.

Судова колегія вважає,що таких вимог суд першої інстанції не дотримався.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання,суд першої інстанції взяв до уваги, що він вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, новий злочин скоєний у період іспитового строку, обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, займається бойовими мистецтвами у спортивному клубі, де характеризується позитивно, приймав участь у багатьох змаганнях та здобув перше місце у відкритій першості Вижницького району «Буковинський кубок з козацького двобою».
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнав: визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданої обвинуваченим шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнав вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Викладене суд вважав достатніми підставами для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, застосувавши вимоги ч.1 ст.69 КК України.
Судова колегія вважає,що до таких неправильних висновків суд прийшов,не врахувавши належним чином наступного.
Із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.05.2017 року за вчинення умисного корисливого злочину середньої тяжкості на один рік обмеження волі із встановленням іспитового строку на 1 рік.
По сплину незначного періоду часу,22.09.2017 року ОСОБА_7 вчинив в період іспитового строку новий злочин проти власності.При цьому,згідно ст.12 КК України, такий злочин є тяжким та, за фактичними обставинами,скоєний відкрито,із застосуванням насильства щодо потерпілого,яке виразилось у нанесенні ударів кулаками по голові та тулубу потерпілого.
Внаслідок застосування насильства обвинувачений заволодів майном потерпілого на суму 3780 грн.
Викладене свідчить,що ступінь фактичної тяжкості скоєного відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення,визначеного ст.12 КК України як тяжкий злочин,а також вказує на те,що обвинувачений не зробив для себе жодних висновків після звільнення його від відбування покарання із випробуванням за попереднім вироком.

При цьому,новий,тяжкий злочин,скоєний ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння,що є обставиною,яка обтяжує покарання та належним чином судом при призначенні покарання не врахована.
Із врахуванням викладеного,наявність пом`якшуючих покарання обставин- визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,відшкодування шкоди потерплому,а також дані про особу ОСОБА_7 який позитивно характеризується по місцю проживання та у спортивній секції, давала суду підстави для призначення ОСОБА_7 покарання у виді мінімальної межі покарання,визначеного санкцією ч.2 ст.186 КК України,однак не була достатньою для висновку,що такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину
Отже, призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,особі обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок м`якості.
За таких обставин вирок районного суду в частині призначеного за ст.186 ч.2 КК України покарання слід скасувати та ухвалити новий відповідно до вимог ст.ст.409,414,420 КПК України,задовольнивши подану прокурором апеляційну скаргу.
При призначенні обвинуваченому покарання судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення,який є тяжким злочином,фактичні обставини скоєного злочину,дані про особу обвинуваченого,який раніше судимий,вчинив злочин в період іспитового строку,не працює,позитивно характеризується по місцю проживання,його спортивні досягнення та позитивну характеристику із спортивної секції.
Обставинами,що обтяжують покарання,колегія враховує вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння.Такими,що пом`якшують покарання,є щире каяття ,активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування матеріальних збитків потерпілому.
При призначенні остаточного покарання слід застосувати вимоги ст.ст.71, 72 КК України, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,414,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 07 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.05.2017 року
із застосуванням положень п.1 ч.1 ст. 72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4(чотирьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3