Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/281/2017 Справа №641/5975/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в виправній колонії № 54 про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році»
В С Т А Н О В И В
До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в виправній колонії № 54 про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала подане клопотання та пояснила, що 05.09.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова задоволено клопотання засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув,язнення з 18.05.2011 року по 21.11.2012 року у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України. Крім того, ОСОБА_5 вироком Кузьминського районного суду м. Москви РФ від 02.07.2012 року засуджено за ч.3 ст.30.п «а» ч.3 ст. 228-1, ч.3 ст. 30, «п.а», ч.3 ст. 228-1, ч.1,3 ст. 30 п.30 п. «а.г», ч.3 ст. 228-1 ч.2, ст.69 КК РФ до 14 років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, даний вирок набрав законної сили 21.11.2012 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року про приведення вироку суду Російської Федерації щодо ОСОБА_5 від 21.12.2012 року у відповідність з законодавством України, ОСОБА_5 визнано винною за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.1 ст.14, ч.3 ст. 307 КК України, за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України, за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України та визначено строк відбування покарання у вигляді 12 років позбавлення волі за вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 21.12.2012 року. Череповську було передано для подальшого відбування покарання на територію України у відповідності до ч.2 ст. 63 Конституції РФ, п.2 ст. 396, ст.469 КПК РФ, Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ратифікованою російською стороною 24.07.2007 року Федеральним законом № 206-Ф3. З урахуванням строку остаточно визначеної міри покарання 1/4 строку складає три роки із застосуванням ч.5 ст. 72 КК України ( з урахуванням попереднього ув,язнення з 18.05.2011 року по 21.11.2012 року = 1 року 6 місяців 3 діб) необхідний мінімум для застосування амністії сплив 15.11.2012 року, тобто до набуття чинності Закону України « Про амністію у 2014 році». А ні ст. 8 Закону України « Про амністію», а ні ст.4 Закону України « Про застосування амністії в Україні» не містять будь яких заборон, обмежень або застережень щодо застосування до ОСОБА_5 статті 2 вищезазначеного Закону. Крім того, ОСОБА_5 є громадянкою України, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом дитинства. У зв,язку з чим захисник просила застосувати до ОСОБА_5 положення ст.2 Закону України « Про амністію у 2014 році» звільнивши її від відбування призначеного покарання.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 на підставі ст.2 Закону України « Про амністію в 2014 році».
Засуджена ОСОБА_5 надала заяву в якій підтримала клопотання захисника ОСОБА_4 , просила розглядати справу за її відсутності.
Суд, заслухавши пояснення захисника.думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженої, приходить до наступних висновків.
24.12.2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст. 72 КК України, викладена Законом України « Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув,язнення у строк покарання від 26.11.2015 року за № 842-У111.Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув,язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі також передбаченого переведення строку попереднього ув.язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в іншій призначений вид покарання відповідно до співвідношення,визначеного ч.1 ст. 72 КК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 вироком Кузьминського районного суду м. Москви РФ від 02.07.2012 року засуджена за ч.3 ст.30.п «а» ч.3 ст. 228-1, ч.3 ст. 30, «п.а», ч.3 ст. 228-1, ч.1,3 ст. 30 п.30 п. «а.г», ч.3 ст. 228-1 ч.2, ст.69 КК РФ до 14 років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, даний вирок набрав законної сили 21.11.2012 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року про приведення вироку суду Російської Федерації щодо ОСОБА_5 від 21.12.2012 року у відповідність з законодавством України, ОСОБА_5 визнано винною за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.1 ст.14, ч.3 ст. 307 КК України, за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України, за ч.1 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України та визначено строк відбування покарання у вигляді 12 років позбавлення волі за вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 21.12.2012 року.
Як вбачається з вищевказаного вироку ОСОБА_5 по кримінальному провадженню трималась в місцях попереднього ув,язнення з 18.05.2011 року по 21.11.2012 року.
Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_5 взято під варту 18.05.2011 року на підставі протоколу про затримання особи від 18.05.2011 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року задоволено клопотання засудженої ОСОБА_5 та їй зараховано строк попереднього ув,язнення з 18.05.2011 року по 21.11.2012 року в строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст.1 Закону України « Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України № 1185-У11 від 08.04.2014 року « Про амністію у 2014 році». Щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.3 Закону України « Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Статтею 2 Закону України Про амністію в 2014 році передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
На момент набрання чинності Законом України « Про амністію в 2014 році» 19.04.2014 року з з урахуванням здійсненого судом перерахунку, ОСОБА_5 відбула більш ? загального строку призначеного основного покарання.
Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 307 КК України є особливо тяжким злочином.
Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України« Про амністію у 2014 році» у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 4 Закону України « Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР, судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 щодо засудженої ОСОБА_5 про звільнення її від відбування покарання у зв,язку з амністією підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2.9,14 Закону України « Про амністію у 2014 році», ст.ст.1,2 Закону України « Про застосування амністії в Україні» № 392/96 від 01 жовтня 1996 року, ст.ст.72,85,86 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України
У Х В А Л И В
Клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в виправній колонії № 54 щодо застосування Закону України « Про амністію у 2014 році» - задовольнити.
На підставі ст.2 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року у вигляді 12 років позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя- ОСОБА_1