гСправа № 187/19/18 Провадження №1-кп/0187/45/18
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року смт. Петриківка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого ФОП, інваліда 3-ї групи, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 185 Кримінального кодексу України,-
23.01.2017, близько 18 години ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з особою, відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, після чого, керуючи автомобілем марки ГАЗ 3302-14 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу прибули на територію Миколаївського лісництва
ДП «Дніпродзержинське лісове господарство», розташованого на території Миколаївської
селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області. Знаходячись в ділянці 2,
виділі 4, кварталі 12 Миколаївського лісництва ДП «Дніпродзержинське лісове
господарство» в смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 спільно з особою, відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження,
реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, з
корисливих мотивів, таємно викрали належну Миколаївському лісництву ДП «Дншродзержинське лісове господарство» раніше спиляну працівниками лісового господарства деревину акації у вигляді брусів в кількості 60 шт., об`ємом 2,431 м3 вартістю 1367 гривень 44 копійки, яку завантажили до кузова вищевказаного автомобіля та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинили ДП «Дніпродзержинського лісового господарства» матеріальні збитки на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці вчинив дане кримінальне правопорушення.
Представник потерпілого ДП «Дніпродзержинське лісове господарство» ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, вивчив характеризуючи дані на обвинуваченого та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який працює, за даними лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, є інвалідом 3-ї групи безстроково, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.
Обставин, що відповідно до статей 66 та 67 Кримінального кодексу України обтяжують чи пом`якшують покарання судом не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
При цьому в судовому засіданні захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачений на день набрання чинності цим Законом має малолітню дитину, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, а тому може бути звільненим від відбування призначеного покарання.
Згідно з ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктом "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, стосовно яких не позбавлені батьківських прав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, та на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої не позбавлений батьківських прав.
Кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_5 до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону, не вбачається.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
З урахуванням частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме: вартість проведення судової товарознавчої експертизи.
Керуючись статтями 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-370 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи в розмірі 170 грн.. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1