Ухвала
22 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 201/14437/16

провадження № 51-1337ск18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (перша палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Особі, що подала касаційну скаргу, слід ураховувати положення ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки в поданій скарзі не міститься обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали (в частині вирішення цивільного позову) на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 129, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури ОСОБА_4 не зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами) та які саме доводи залишились поза увагою цього суду, а тому й немає обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції.
Крім того, викладена у касаційній скарзі вимога про скасування ухвали апеляційного суду та зміну вироку суду першої інстанції, не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
За правилами ч. 3 ст. 427 вказаного Кодексу якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо вказаної обставини.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3