АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

11 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ПП «ТТ-Нафта» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника ПП «ТТ-Нафта» адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002610 від 11.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на видаткову частину рахунків Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932): Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р №9770; № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ПП «ТТ-Нафта» адвокат ОСОБА_5 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що постановлена без достатніх на те підстав, та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 р. та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на видаткову частину рахунків Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932): Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 , в тому числі в частині здійснення видаткових операцій по вказаним рахункам відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчий суддя неправомірно, в порушення вимог ст. 170 КПК України, застосував до ПП «ТТ-Нафта» такий засіб забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки як на день звернення слідчого до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна ПП «ТТ-Нафта» так і на даний час, жодній службовій особі Підприємства, чи його засновнику не повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0002610, цивільний позов у кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт, не заявлено.

Додатково представник власника майна вказує на те, що ПП «TT-Нафта» ні якого відношення до діяльності службових осіб TОB «Торговий дім «Запорізька трейдингова компанія» () не мало та не має. Всього за період співпраці було поставлено паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Торговий дім «Запорізька трейдингова компанія» на загальну суму 1680 000 грн., тому, навіть теоретично спричинити збитки на 10 млн. грн. не могли.

Також, апелянт зазначає про те, що а ні слідчий в клопотанні, а ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ПП «ТТ-Нафта» та виконання самим Підприємством своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами господарювання.

Крім того, представник власника майна звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, не відмовив прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна, незважаючи на те, що прокурор не довів суду необхідність накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, ПП «ТТ-Нафта», не зазначив в який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення в даному кримінальному провадженні можливе використання в якості речових доказів безготівкових грошових коштів, що були арештовані.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження представник власника майна вказує на те, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без участі власника майна та його представника.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 10.10.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, управлінням процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002610 від 11.08.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПП «ТТ - Нафта» () за попередньою змовою із службовими особами ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» організували протиправну схему розтрати коштів державного бюджету в особливо великих розмірах під час здійснення закупівель паливно-мастильних матеріалів, на загальну суму понад 1,2 млн. грн.

Зокрема, з метою гарантованого проходження аукціону (тендеру) із закупівлі паливно-мастильних матеріалів саме, які проводяться ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», службові особи ПП «ТТ - Нафта» () штучно занизили ціну паливно-мастильних матеріалів з подальшим протиправним укладанням додаткових угод щодо збільшення цін на паливно-мастильні матеріали, які вищі за ринкові.

Як також було встановлено в ході досудового розслідування, за результатами проведеного аукціону (тендеру), переможцем визначено ПП «ТТ - Нафта», та між останньою і ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» укладено договір поставки товарів (паливно-мастильних матеріалів).

Після підписання вказаних договорів на поставку «ПММ» вищезазначеним суб`єктом господарювання приватного права за попередньою змовою із службовими особами державного підприємства на підставі пп. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (зміна ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі) складають додаткові угоди (від двох до шести) з метою підвищення фактичної вартості «ПММ», при цьому зменшуючи загальні об`єми поставки вказані в технічному завданні, в результаті яких фактична вартість «ПММ» зростає від 20% до 40% від оголошеної в тендерній пропозиції.

В результаті вищезазначених протиправних дій державному бюджету завдано збитків в особливо великих розмірах, сума яких складає більш ніж 1.2 млн. грн., що підтверджується висновком Північного офісу Держаудитслужби від 11.09.2017 №26-13-17-17/8929.

Згідно інформації ДЗЕ НП України, станом на 22.09.2017 у Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932) наявні наступні відкриті розрахункові рахунки:
Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р №: 9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 .

09.10.2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на видаткову частину рахунків Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932): Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 , посилаючись на те, що з метою забезпечення відшкодування завданих злочином збитків, можливої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову, повернення коштів до державного бюджету, яким незаконно заволоділи особи зазначені в клопотанні, виникла необхідність у накладенні арешту на видаткову частину розрахункових рахунків починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, з метою тимчасово позбавити Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932) можливості розпоряджатися будь-яким чином грошовими коштами, щоб уникнути зникнення чи втрати такого майна.

10.10.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» було задоволено.

Разом з тим, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва приходить до висновку про те, що дослідивши обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про необхідність в накладенні арешту на видаткову частину розрахункових рахунків розрахункових рахунків ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0002610 зареєстроване ще 11.08.2017 року, повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі й посадовим особам ПП «ТТ-Нафта» не вручалося, отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні №0002610 останні в статусі підозрюваних, обвинувачених не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Окрім цього, посилання слідчого судді на необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст. 170 КПК України, як на мету накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідні норми кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, зокрема, посилаючись у клопотанні на те, що службові особи ПП «ТТ - Нафта» () за попередньою змовою із службовими особами ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» організували протиправну схему розтрати коштів державного бюджету в особливо великих розмірах під час здійснення закупівель паливно-мастильних матеріалів, на загальну суму понад 1,2 млн. грн., прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність посадових осіб ПП «ТТ-Нафта» до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України, в якості власників майна.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», мають ознаки речового доказу та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, то існування правової підстави для арешту грошових коштів на видаткову частину вказаних рахунків з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується. До того ж, а ні з клопотання слідчого, а ні з ухвали слідчого судді не вбачається сума грошових коштів, яка знаходиться на перелічених рахунках.

Так, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ПП «ТТ-Нафта» має до розслідуваного кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно ПП «ТТ-Нафта», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ПП «ТТ-Нафта».

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, висновки слідчого судді не відповідають вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи і тим самим є передчасними.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ПП «ТТ-Нафта», які відкриті в Філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна вказаної юридичної особи, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ПП «ТТ-Нафта» адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвалислідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника ПП «ТТ-Нафта» адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002610 від 11.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на видаткову частину рахунків Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932): Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; №9770; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на видаткову частину рахунків Приватного підприємства «ТТ - Нафта» (податковий номер 37021932): Філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (09353504), МФО 353553, р/р № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 с і к