№ провадження 1-кс/495/3848/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
04.12.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 02.12.2017 року до чергової частини Білгород-Дністровського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 19:00 години 01.12.2017 року по 10:30 годину 02.12.2017 року, невстановлена особа, проникла до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який розташований на території гаражного кооперативу "Портовик", який розташований по вул. Шабській в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, звідки здійснила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_4 .

За даним фактом 02.12.2017 року відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході першочергових слідчих дій проведено огляд приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який розташований на території гаражного кооперативу "Портовик", за адресою: вул. Шабська м. Білгород-Дністровський, Одеська область, під час якого було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: сліди нашарування тканинної поверхні зафіксовані за допомогою фотоапаратом марки «Саnon», про що складено відповідні протоколи огляду місця події.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 сліди нашарування тканинної поверхні зафіксовані за допомогою фотоапаратом марки «Саnon» було визнано речовими доказами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно до положень ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у
встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0004079.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території гаражного кооперативу "Портовик", за адресою: вул. Шабська м. Білгород-Дністровський, Одеська область, було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: сліди нашарування тканинної поверхні зафіксовані за допомогою фотоапаратом марки «Саnon».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: