Справа пр. №1-кс/756/1923/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Прокурор зазначив, що між ТОВ СП Сварог (підрядник), в особі генерального директора ОСОБА_5 , та ТОВ Буд Імперія Груп (cубпідрядник), в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір субпідряду від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4 та договір субпідряду від 13 листопада 2015 року №13-1115/ФК51/10М-Зар 1/10М-За від 13 листопада 2015 року, предметом якого є виконання комплексу робіт з монтажу систем вентильованого фасаду на об`єкті: житлово-офісно-торгівельно-розважальний комплекс, розташований на вул. Анрі Барбюса, 52/1 у Печерському районі м. Києва, ІV та V черга будівництва.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 зареєструвала ТОВ Буд Імперія Груп на своє ім`я за грошову винагороду, до ведення фінансово-господарської діяльностівказаного підприємства не має жодного відношення. Договори, податкові та видаткові накладні, акти виконаних робіт від імені ТОВ Буд Імперія Груп не складала та не підписувала. Довіреностей на ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ Буд Імперія Груп нікому не надавала. Будь-якої фінансово-господарської діяльності підприємства як засновник та директор ТОВ Буд Імперія Груп не вела.
Як зазначив прокурор, реалізуючи свій злочинний умисел, що полягав у необхідності документального оформлення зовнішньої видимості щодо виконання будівельно-монтажних робіт, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, підписав первинні бухгалтерські документи, а саме: акти приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 16 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 17 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 12 листопада 2015 року №1-0715/ФК4, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 17 грудня 2015 року №б/н, за договором від 13 листопада 2015 року №13-1115/ФК51/10М-Зар 1/10М-За, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 17 грудня 2015 року №б/н, за договором від 13 листопада 2015 року №13-1115/ФК51/10М-Зар 1/10М-За, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 13 листопада 2015 року №13-1115/ФК51/10М-Зар 1/10М-За, акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 18 грудня 2015 року №б/н, за договором від 13 листопада 2015 року №13-1115/ФК51/10М-Зар 1/10М-За, згідно з якими підрядник ТОВ СП Сварог (підрядник),в особі генерального директора ОСОБА_5 , начебто прийняв виконані роботи з монтажу систем вентильованого фасаду від субпідрядника ТОВ Буд Імперія Груп, в особі директора ОСОБА_7 .
Одночасно, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою створення документальної видимості здійснення господарських операцій між ТОВ СП Сварог та ТОВ Буд Імперія Груп з виконання робіт з монтажу системи вентильованого фасаду на об`єкті будівництва за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 51/1, достовірно знаючи про те, що вказані роботи ТОВ Буд Імперія Груп не виконувалися, сформував незаконний податковий кредит з податку на додану вартість ТОВ СП Сварог, шляхом віднесення сум податку до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2015 року по податковим накладним від 16 грудня 2015 року №114 на суму 104040,00 грн ПДВ, від 17 грудня 2015 року №161 на суму 108832,01 грн ПДВ, від 17 грудня 2015 року №163 на суму 185903,22 грн ПДВ, від 18 грудня 2015 року №164 на суму 103732,82 грн ПДВ, від 18 грудня 2015 року №165 на суму 273689,54 грн ПДВ, тобто на загальну суму 776197,59 грн ПДВ, виписаних від імені ТОВ Буд Імперія Груп, що надало йому можливість зменшити податкові зобов`язання з ПДВ на указану суму, які підлягають сплати до Державного бюджету України, тобто умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість на суму 776197,59 грн.
Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, на території м. Києва,підписав офіційні документи податкової звітності податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року та додаток №5 Розшифровки податковових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів до декларації з ПДВ за грудень 2015 року ТОВ СП Сварог та офіційно надав їх до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 58, де вони були зареєстровані в якості офіційних документів податкової звітності підприємства.
Отже, ОСОБА_5 , в результаті своїх злочинних дій, тобто безпідставному віднесенні до складу податкового кредиту з ПДВ сум податку по недійсним (фіктивним) операціям з ТОВ Буд Імперія Груп, занизив податок на додану вартість ТОВ СП Сварог за грудень 2015 року, тобто умисно ухилилася від сплати податку на додану вартість на суму 776197,59 грн , що більш ніж в тисячу разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значним розміром.
Таким чином, прокурор стверджував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
Також прокурор зазначив, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою запобігання вищевказаним спробам (ризикам), прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та вказали на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти клопотання слідчого заперечували, просили відмовити у його задоволенні у зв`язку з його необґрунтованістю.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 внесено відомості про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України за обставин, викладених в описовій частині ухвали.
З матеріалів додатних до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, у спосіб та в порядку, визначеному ч. 1 ст. 278 КПК України.
04 жовтня 2017 року о 10 год 36 хв підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених цією статтею, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України, відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28 жовтня 1994 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року).
Cлідчий та прокурор довели наявність ризиків того, що ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, особу підозрюваного, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 .
З огляду на наведене, вважаю, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді застави у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам забезпечити виконання підозрюваного покладених процесуальних обов`язків.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж застава є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невнесення ним протягом п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави коштів на відповідний рахунок або не забезпечення їх внесення заставодавцем, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1