Справа № 152/303/18
В И Р О К
іменем України
21 березня 2018 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд
Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Справа №152/303/18
Провадження №1-кп/152/43/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,
сторін кримінального провадження
сторони обвинувачення:
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
інших учасників судового
представника Шаргородського
РВ з питань пробації
інспектора Шаргородського РВ
з питань пробації ОСОБА_5 ,

Обвинувачений ОСОБА_3 06.12.2017 року приблизно о 18 годині, з метою скоєння крадіжки, прийшов до сусіднього домоволодіння, що належить ОСОБА_6 та знаходиться на АДРЕСА_1 , зайшов на подвір`я домоволодіння, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав широкополяризовану ТВ-антену торгової марки «Еmos», що була розташована поряд із житловим будинком на території вказаного домоволодіння, після чого залишив територію домогосподарства ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 265,50 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.1 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.02.2018 року, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що 06.12.2017 року приблизно о 18 годині проходив біля домогосподарства ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , та побачив антену, розташовану біля будівлі під деревом горіха, яку вирішив викрасти і прилаштувати на приміщення літньої кухні, в якому він проживає у домогосподарстві свого брата ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , що на подвір`ї нікого немає, він зайшов на подвір`я і викрав антену. Викрадену антену виніс з подвір`я ОСОБА_6 та переніс у своє домогосподарство, але прилаштувати на приміщення літньої кухні для перегляду телепередач не встиг, так як приблизно через тиждень після крадіжки до нього приїхали працівники поліції, яким він зізнався про вчинення крадіжки і повернув викрадену антену. Він виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевняє суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме злочинів.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовий розгляд не прибула, подала до суду заяву, у якій просила судовий розгляд проводити у її відсутності, не заперечує щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на вирішення суду (а.с.9).
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.1 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.02.2018 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , викладену в заяві до суду, обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 21.02.2018 року, доведена повністю.
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме: 06.12.2017 року приблизно о 18 годині, з метою скоєння крадіжки, прийшов до сусіднього домоволодіння, що належить ОСОБА_6 та знаходиться на АДРЕСА_1 , зайшов на подвір`я домоволодіння, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав широкополяризовану ТВ-антену торгової марки «Еmos», що була розташована поряд із житловим будинком на території вказаного домоволодіння, після чого залишив територію домогосподарства ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 265,50 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України.
ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну злочином шкоду, повернувши викрадену ним антену. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин, що передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, добровільно та активно надав показання про факт та обставини вчинення злочину, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 21.02.2018 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, про активне сприяння розкриттю злочину.
Також, суд враховує таку пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину, як усунення заподіяної шкоди, оскільки ОСОБА_3 повернув потерпілій ОСОБА_6 викрадену антену.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання в с. Юхимівка, як особа, що часто вживає спиртні напої, не реагує на зауваження сільського голови з приводу цього (а.с.38), на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває (а.с.37), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.36).
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена начальником Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 від 19.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, проте щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну злочином шкоду; обвинувачений не має власного житла і проживає в будинку брата ОСОБА_7 з останнім; не працює, наймається на тимчасові заробітки; не одружений; на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Шаргородської ЦРЛ не перебуває. Також, обвинувачений не заперечує злочинності своїх дій, розуміє, що вчинив злочин, але висловлює бажання до змін способу свого життя, заперечує можливість вчинення злочинів у подальшому. За місцем теперішнього проживання в с. Юхимівка ОСОБА_3 характеризується негативно як особа, яка часто вживає спиртні напої. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку укладача досудової доповіді начальника Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 , виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі через відсутність високої небезпеки його для суспільства (а.с.27-29).
Представник Шаргородського РВ з питань пробації ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила про призначення ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного із ізоляцією останнього від суспільства.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи ОСОБА_3 , соціально-психологічної характеристики останнього представником органу пробації, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну злочином шкоду, з врахуванням думки потерпілої ОСОБА_6 , яка при призначення покарання ОСОБА_9 покладається на вирішення суду, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення останньому покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нового злочину.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Цивільний позов у означеній кримінальній справі не заявлявся.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Широкополяризовану ТВ-антену торгової марки «Еmos», що визнана речовим доказом, приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с.44) і передана потерпілій ОСОБА_6 на зберігання до вирішення кримінальної справи (а.с.45) слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.
Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено: 12.02.2018 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №913/18-21, відповідно до якого ринкова вартість широкополяризованої ТВ-антени торгової марки «Еmos» становить 265,50 грн. (а.с.40-42), вартість експертизи становить 143 грн. (а.с.43). Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 143 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якою засудити його до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.
Речовий доказ: широкополяризовану ТВ-антену торгової марки «Еmos» повернути володільцю ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 143 (сто сорок три) гривні за проведення товарознавчої експертизи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1