Провадження№1-кп/522/352/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

30 січня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0007200 від 15.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

14.11.2017 приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 та невстановлена особа, знаходячись біля салону краси «Імідж студія ОСОБА_6 », розташованого у будинку АДРЕСА_3 , вступили у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, яке перебувало у вказаному приміщенні.

Діючи з вказаною метою, обвинувачений та невстановлена слідством особа розподілили ролі, непомітно проникли до вказаного приміщення, з якого таємно викрали належне ОСОБА_7 майно, а саме: плойку для волосся марки «Gama» вартістю 1 131 гривень, плойку для волосся вартістю 1125 гривень, турмалінову плойку для волосся «BabyLiss Pro» вартістю 2267 гривень, плойку для волосся «гофре» вартістю 751 гривень, плойку для волосся марки «Keratin» вартістю 932 гривень, грошові кошти у сумі 1000 гривень, загальною вартістю 7206 гривень.

Після цього ОСОБА_3 та невстановлена особа залишили місце вчинення злочину, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чимно потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Згідно угоди про визнання винуватості від 20.11.2017 р., укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний ним злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання з випробуванням строком на два роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20.11.2017 р., укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_7 .. Відповідно до письмової заяви на теперішній час у потерпілої відсутні претензії матеріального та процесуального характеру до обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлені.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що дає підстави для узгодження покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання з випробуванням строком на два роки.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 20.11.2017 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання із випробуванням строком на 2 ( два) роки.

На підставі п. 2,3 ч.1, ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі :
-грошові кошти у сумі 7206 гривень - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 ..
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

30.01.2018