Ухвала
іменем україни

12 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №20005799,

в с т а н о в и л а:

За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Бендери Республіки Молдова,
громадянина України, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки передбачені пунктами 2, 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено.
Виключено з вступної частини вироку відомості про судимість ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2005 року.
У решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він, 27 травня 2016 року, приблизно о 00.05 год, умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до кіоску «Київхліб», який розташований за адресою: вул. Тростянецька, 6-ж, м. Київ, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки та кусачок відігнув одну із частин металевого листа, які з`єднуються та тримаються за допомогою металевої коробки, і проник у приміщення кіоску, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Київхліб-Киянам» на загальну 1615 грн 43 коп., однак не довів свій злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правапорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. При цьому прокурор вважає, що призначене засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК є явно несправедливим, внаслідок м`якості. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей, 370, 419 КПК.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого ним правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується доводів прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до ч. 1 ст. 75 КК законодавець пов`язує можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням не тільки із тяжкістю злочину, а й необхідності врахування даних про особу винного та інших обставин справи, які б давали підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, усі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у касаційній скарзі, дані про особу винного, який неодноразово судимий, але позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, стан його здоров`я, а також визнання вини у вчиненому і відсутність тяжких наслідків від злочину, та з врахуванням обставини, яка пом`якшує покарання засудженого щире каяття й обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів, правильно призначив засудженому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК. Своє рішення суд належним чином вмотивував, вирок відповідає вимогам статей 370, 372 КПК.
Отже, призначене ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК є законним, справедливим і сприятиме його перевихованню та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Крім того, доводи, за своїм змістом близькі доводам касаційної скарги, були наведені в апеляційній скарзі прокурора, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Враховуючи викладене, підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим внаслідок м`якості та небгрунтованим застосуванням до нього положень ст. 75 КК, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

_______________ _______________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3