Справа № 461/6555/17
Провадження № 1-кп/461/528/17
УХВАЛА
20.11.2017 Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
в с т а н о в и в :
Надалі ухвалою Галицького районного суду м. Львова запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 26 листопада 2017 року, включно.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшились.
Обвинувачений не заперечив проти продовження строків тримання під вартою, разом з тим захисник просив вирішити питання щодо можливості обрання альтернативного запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та не відпали.
При розгляді справи судом з врахуванням матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинувачених під вартою.
Суд враховує те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду.
Частиною 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
При вирішенні питання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що судове провадження по розгляду зазначеного кримінального провадження до 26 листопада 2017 року не буде завершено, колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 314, 315, 331 КПК України, суд,
клопотання прокурора задовольнити.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 18 січня 2018 року, включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та скерувати до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3