Ухвала
іменем україни

31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0000028 касаційну скаргу захисника на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 408 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у дезертирстві за таких обставин.
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , умисно всупереч інтересам військової служби та вимогам статей 3, 6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 04 жовтня 2014 року з метою ухилення від військової служби самовільно залишив місце несення служби, розташоване в районі с. Приазовського Першотравневого району Донецької області. Таке ухилення від військової служби тривало до 30 травня 2016 року.
В касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації діяння засудженого, просить змінити вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи. Крім того, захисник звернувся з клопотанням про звільнення засудженого від покарання на підставі акта амністії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Події злочину, доведеності винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правової оцінки діяння за ч. 1 ст. 408 КК, виду й розміру покарання не оскаржено.

Що стосується доводів про можливість звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними.

Апеляційний суд ретельно перевірив ці доводи і дійшов висновку, що місцевий суд переконливо обґрунтував неможливість застосування до ОСОБА_6 положень зазначеної статті.

При цьому суди врахували характер злочинних дій, їх тривалість та ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, перебування ОСОБА_6 у розшуку, можливість повернутися добровільно у військову частину, чого він не зробив.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок місцевого суду за доводами, аналогічними касаційним, навів достатні мотиви, чому не знайшов підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК. Ухвала цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Зогляду на такі обставиниколегія суддів дійшла висновку, що покарання, призначене апеляційним судом ОСОБА_6 , є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів, а підстави для звільнення від його відбування відсутні.

У зв`язку з наведеним касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за актом амністії, то ще до касаційного перегляду судових рішень засудженого вже було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» згідно з ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року. Тобто ще раз звільняти ОСОБА_6 від відбування покарання таким чином правових підстав немає.
Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3