Справа № 591/518/18
Провадження № 1-кп/591/290/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 12.11.2015, проходить військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на посаді водія відділення командно - штабних машин центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водія відділення командно - штабних машин центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 09 листопада 2017 року самовільно залишив вказану військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від військової служби до 30 січня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом, а 09.11.2017 року самовільно залишив військову частину для вирішення сімейних проблем, оскільки домовитись з командуванням частини по цьому питанню не вдалось. 30.01.2018 року він самостійно прибув до військової частини для продовження служби. Просив врахувати, що у нього на той час дійсно були проблеми: захворіла його вагітна дружина, яка потребувала його турботи та допомоги. Про вчинене шкодує та просив суд суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи старшим солдатом, самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко- та психодиспансерах не перебуває.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, з урахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме: у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 5100,00 грн.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1