Справа № 183/3744/17
№ 1-кс/183/743/17

У Х В А Л А
25 вересня 2017 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на речовий доказ, -
Відповідно до листа міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське відділу Держгеокадастру, вищевказані земельні ділянки обліковуються як землі запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, форма власності - державна та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за результатами проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.
04 серпня 2017 р. проведено огляд вищевказаних земельних ділянок, під час якого встановлено, що дані земельні ділянки використовуються невідомими особами для вирощування сільськогосподарської культури - соняшника.
Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні залучено спеціаліста у галузі землеустрою та геодезії для встановлення меж та розміру земельної ділянки, яка самовільно використовується, а саме ФОП ОСОБА_4 .
Згідно технічного звіту з топографо-геодезичних робіт встановлено, що фактична площа самовільно зайнятої земельної ділянки, яка використовується для вирощування сільськогосподарської культури складає 52,6 га.
Крім того встановлено, що з вищевказаних земельних ділянок зібрано частину врожаю та передано на зберігання насіння соняшника товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Колос» вагою 16,620 т.
Таким чином, урожай соняшника, вирощених на самовільно зайнятих земельних ділянках державної форми власності, які розташовані на території Шульгівської сільської ради за межами населеного пункту є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування.
Тому, виникла необхідність забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні - урожаю сільськогосподарських культур, що росте на самовільно зайнятих земельних ділянках до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого звернення урожаю в дохід держави.
Суд дослідивши обставини викладені у клопотанні, заслухавши прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Суд вважає, що прокурор навів беззаперечні докази необхідності накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, тому з цих підстав клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170, 173 КПК України, суд
Виконання ухвали доручити слідчому та прокуророві групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні з метою забезпечення збереження речового доказу.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1