ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002279 від 02.11.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подивотьє, Севського району, Брянської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2015 року за ст.ст. 125 ч. 1, 128 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень та обмеження волі строком на один рік, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень було замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року, за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень.
За клопотанням прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , про заміну покарання засудженому ОСОБА_4 у зв`язку із несплатою останнім призначеного судом штрафу, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, вказане покарання замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 50 годин.
У травні 2016 року до Індустріального районного відділу кримінально-виконавчої інспекції надійшла на виконання ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 .. 30 червня 2016 року ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений з порядком, графіком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. За результатами ознайомлення було відібрано підписку та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, але ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на те поважних причин та законних підстав на звільнення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи попередженим про відповідальність за ухилення від виконання рішення суду, в порушення вимог ст. 37 КВК України, умисно допустив прогули без поважних причин, відпрацював 12 годин з 50 годин громадських робіт, призначених судом до відбування, крім того, без поважних причин пропустив реєстраційні дні у КВІ: а саме: від 05 липня 2016 року; 12 липня 2016 року; 19 липня 2016 року; 03 серпня 2017 року, таким чином, ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт. Окрім того, ОСОБА_4 прибув до КВІ де склав письмову заяву, де він без поважних причин відмовився від відпрацювання громадських робіт, призначених судом.
В процесі багаторазових невдалих спроб залучити ОСОБА_4 до виконання рішення суду йому були винесені попередження та письмове застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, яке не зважаючи на відсутність жодних обмежень по стану здоров`я, чи наявності інших поважних причин, які б могли перешкодити відбування ОСОБА_4 призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, теж залишилося безрезультатним заходом впливу на засудженого, та на його поведінку не вплинуло.
Згідно з ч. 3 ст. 40 КВК України "... систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання..." свідчить про те, що засуджений ОСОБА_4 систематично і цілеспрямовано ухиляється від покладених на нього обов`язків, навмисно порушує порядок і умови відбування покарання, тобто злісно, свідомо, цілеспрямовано і умисно ухиляється від відбування призначеного йому судом покарання у виді 50 годин громадських робіт у залишку 38 годин.
Обвинувачений ОСОБА_4 свідомо, умисно, скоїв кримінальне правопорушення, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, а саме не прибував та не приступав до виконання повного обсягу визначених судом, у якості покарання, громадських робіт в остаточному терміні 38 годин, які були необхідними для його виконання. Таким чином ОСОБА_4 був зобов`язаний і мав реальну можливість відбути покарання у виді громадських робіт. Формою ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт є також і відкрита відмова від її виконання, тобто висловлене в письмовій формі небажання її виконати, а саме відпрацювати остаточні 38 годин громадських робіт, з визначених йому судом строком 50 годин.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, пояснюючи суду що у 2015 році відносно нього було винесено вирок та призначено покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень та у зв`язку з несплатою штрафу покарання було замінено на громадські роботи строком 50 годин. Так, у подальшому його було викликано до органу пробації, де ознайомлено з порядком відпрацювання громадських робіт. У подальшому відпрацювавши 12 годин громадських робіт він перестав з`являтись для відбування покарання, оскільки неофіційно працює на декількох роботах одразу, та відпрацювання громадських робіт заважало його робочому графіку.
Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що є співробітником органу пробації, та у неї у провадженні перебувала справа відносно ОСОБА_4 який повинен був відпрацьовувати громадські робот строком на 50 годин за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, однак останній відпрацював лише декілька годин, у подальшому не з`являвся, на виклики не реагував, а згодом подав заяву що взагалі відмовляється відпрацьовувати громадські роботи, оскілки це заважає його роботі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 ..

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочину невеликої тяжкості згідно ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше засуджений. До обставин що пом`якшують покарання суд відносить визнання своєї провини та щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено, та вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту.

Також, суд враховує, що на день постановлення цього вироку, обвинувачений не відбув покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року у виді 50 годин громадських робіт, що за правилами ст. 72 КК України становить 6 днів арешту, та за таких обставин вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.
У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року, у виді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень який було змінено ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року на 50 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України становить 6 днів арешту, остаточно визначив до відбуття покарання у виді арешту строком на один місяць і шість днів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1