Справа № 333/5738/17

Пр. № 1-кп/333/589/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого : ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина 2001 року народження, офіційно працевлаштованому на посаді диспетчера у Запорізькій дирекції залізничних перевезень, має середню технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
06 травня 2017 року о 00:52 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , шляхом обману, під приводом продажу комплектуючих для комп`ютерної техніки за допомогою інтернет-сайту "olx.ua", заволодів грошовими коштами в розмірі 600 гривень 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_5 .

Крім того, 10 квітня 2017 року о 16:22 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , шляхом обману, під приводом продажу комплектуючих для комп`ютерної техніки за допомогою інтернет-сайту "olx.ua, заволодів грошовими коштами в розмірі 200,00 гривень , які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Також, 13 квітня 2017 року о 18:52 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , шляхом обману, під приводом продажу комплектуючих для комп`ютерної техніки за допомогою інтернет-сайту "olx.ua", заволодів грошовими коштами в розмірі 200,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, а також докази, які у них зазначені та показав, що він на інтернет-сайті "olx.ua" давав оголошення щодо продажу комплектуючих для комп`ютерної техніки протязі, коли покупці перераховували на його рахунок гроші, товар він не направляв на їх адресу, а отримані кошти у розмірі 600,00 грн., 200,00 грн. та 200,00 грн. витрачав на купівлі алкогольних напоїв.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Згідно положень ч.3 ст. 349 КК України, суд за клопотанням прокурора та згоди обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачуєтьсяОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного суд вважає, що винаОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховуєхарактер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які закон відносить до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, обставини справи, дані про обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та в психіатричній лікарні не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина, в зв`язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав призначення покарання із застосуванням положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 заявлене клопотання, підтримане прокурором про застосування до ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, скоєних до дня набрання цим законом чинності, ці злочини не відносяться до категорії тяжких або особливо тяжких, провину визнав у повному обсязі, розкаявся, на час в ступу в силу Закону України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого батьківських прав не позбавлений.

Так, 22.12.2016 року прийнятий Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року. Відповідно до ст. 13, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: в) осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом встановлено, що злочини, передбачені ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_4 вчинив у квітні-травні 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими або особливо тяжкими, на момент вчинення злочинів ОСОБА_4 мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого батьківських прав не позбавлений.

Перелік осіб, до яких амністія не застосовується, визначені у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також у та статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII. Обвинувачений ОСОБА_4 до цього переліку осіб не віднесений. Означені статті також не містять заборон для застосування амністії до осіб, які вчинили злочини, передбачені ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України.

Статтею 86 КК України визначено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за здійснення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України на підставі акту амністії.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.100,124,349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (одного) року - не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодичноз`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, після набрання вироком законної сили, скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1