Справа № 308/8858/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/544/17, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2017 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепоноси Хостинського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, одруженого, не працюючого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення.
Слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 01 листопада 2017 року.
Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 20-ої години 15 хвилин 09 вересня 2017 року.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному в ухвалі розмірі.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися з м. Ужгород Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; з метою уникнення будь-якого тиску на заявника ОСОБА_10 спілкуватися з ним лише з дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснено, що в разі невиконання підозрюваним ОСОБА_6 вищеперерахованих обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 11 вересня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене повторно; що підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 09.09.2017, протоколами допитів ОСОБА_10 , предметом неправомірної вигоди грошовими коштами в сумі 110 доларів США, вилученими під час огляду місця події, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, у клопотанні вказується на те, що існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років із конфіскацією майна або без такої, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами держави та області на непідконтрольних територіях Донецької і Луганської областей та АР Крим, що також підтверджується й тим, що він не має постійного місця проживання в м. Ужгороді та на території Закарпатської області; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка (державного інспектора), іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. На підставі вищенаведеного, слідчий та прокурор вважають, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 , як застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за допомогою якого може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в разі застосування іншого запобіжного заходу, покласти на нього передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною й такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. Посилається на те, що слідчим суддею не вмотивована необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства та необґрунтована неможливість запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, що свідчить про порушення слідчим суддею рівності та змагальності сторін перед судом через однобічність та неповноту розгляду клопотання. Крім того, вказує на те, що слідчим суддею визначено розмір застави, який є завідомо непомірним для підозрюваного та встановлений без урахування обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, а також інших даних про його особу, при умові відсутності передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Також посилається й на те, що всупереч ст. 178 КПК України слідчий суддя не спростував доводи сторони захисту про відсутність вагомих доказів про вчинення підозрюваним передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення; що єдиним долученим до клопотання доказом, що стосується безпосередньо підозрюваного ОСОБА_6 , є протокол допиту заявника; що в повідомленні про підозру відсутні всі кваліфікуючі ознаки передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення, а тому висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри є безпідставним та невмотивованим. Крім того, вказує на те, що, зазначаючи фактичні обставини злочину, які не відповідають його правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 369 КК України, оскільки в даному випадку відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність, сторона обвинувачення неправомірно обґрунтовує своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що без підозри у вчиненні тяжкого злочину не має підстав для обрання щодо підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу. Посилається й на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, проживає разом із дружиною, сином та тестем, який є пенсіонером, не має постійного заробітку, що свідчить про те, що для забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також належної процесуальної поведінки підозрюваного, достатнім буде визначення застави в мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який буде помірним для нього та не порушуватиме його прав. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, а у випадку встановлення застави, визначити її в мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого, з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено відповідно до вимог закону; що від підозрюваного ОСОБА_6 не надходили клопотання про необхідність його етапування на розгляд апеляційної скарги або про відкладення її розгляду на інший день; що під час розгляду апеляційної скарги приймав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , який вказував на те, що підозрюваному ОСОБА_6 відомо про час та місце розгляду апеляційної скарги й, що вони не заперечують щодо її розгляду без участі підозрюваного.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний, так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Належним чином вмотивованим, таким, що узгоджується з вимогами КПК України, колегія суддів вважає й висновок слідчого судді про те, що стороною обвинувачення доведено, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення є обґрунтованою. Указаний висновок підтверджується доданими до клопотання та наявними в матеріалах судового провадження доказами, зокрема, протоколом огляду від 09.09.2017, протоколами допитів ОСОБА_10 , предметом неправомірної вигоди грошовими коштами в сумі 110 доларів США, які вилучені під час огляду місця події, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Визнавши ці докази достатніми слідчий за погодженням із прокурором виніс щодо ОСОБА_6 повідомлення про підозру в скоєнні злочину, копія якого з дотриманням вимог ст. 278 КПК України 09 вересня 2017 року вручена ОСОБА_6 .. Колегія суддів вважає, що факти та обставини, за яких, відповідно до повідомлення про підозру, скоєно діяння ОСОБА_6 передав інспектору відділу митного оформлення № 5 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_10 грошові кошти в якості неправомірної вигоди за незаконне таємне переміщення через митний пост України каміння породи «Бурштин» в сумі 110 доларів США є такими, що давали підстави слідчому судді прийти до висновку про обґрунтованість висунутої щодо ОСОБА_6 підозри. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч ст. 178 КПК України слідчий суддя не спростував доводи сторони захисту про відсутність вагомих доказів про вчинення підозрюваним передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення; що єдиним долученим до клопотання доказом, що стосується безпосередньо підозрюваного ОСОБА_6 , є протокол допиту заявника; що висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри є безпідставним та невмотивованим, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного відхиляє як такі, що повністю спростовуються матеріалами судового провадження і не спростовують висновок слідчого судді в цій частині. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що в повідомленні про підозру відсутні всі кваліфікуючі ознаки передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України кримінального правопорушення та прийнятті судового рішення, колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу не вирішується питання про доведеність вини особи в скоєнні того чи іншого кримінального правопорушення, про достатність доказів для підтвердження вини особи у вчиненні злочину. При цьому, колегія суддів також вважає, що, прийшовши до висновку про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, слідчий суддя обґрунтовано послався на позицію Європейського суду із прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182) та п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при цьому належним чином умотивувавши свій висновок у цій частині.
Відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що, розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дослідив ті відомості та докази, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра, а також перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри. При цьому, колегія суддів враховує положення ст. 198 КПК України, зокрема, те, що висловлені за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час розслідування цього, або іншого кримінальних проваджень.
Крім того, колегія суддів обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка (державного інспектора ОСОБА_10 ) у цьому ж кримінальному провадженні. Указаний висновок ґрунтується на наданих слідчому судді доказах та узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим, тому доводи апеляційної скарги про те, що суддею не вмотивована необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства та необґрунтована неможливість запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, відхиляються як такі, що не спростовують висновок слідчого судді й у цій частині. При оцінці вказаних доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує й те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи наслідки, які можуть для нього настати за вчинення діяння, яке відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, і за яке кримінальним законом може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років із конфіскацією майна або без такої, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може допустити такі діяння, які передбачені ст. 177 КПК України як ризики протиправної поведінки. У тому числі, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може впливати на свідка ОСОБА_10 .. У зв`язку з наведеним, колегія суддів прийшла до висновку про те, що потреби органу досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного як застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, колегія суддів доведеними слідчим та прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і будуть недостатньо ефективними для запобігання вищенаведеним ризикам, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині також відхиляються як такі, що спростовуються матеріалами кримінального провадження. При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині, та прийнятті судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано враховано й дані про особу ОСОБА_6 : офіційно ніде не працює, постійного джерела доходів не має, одружений, проживає в м. Чернівці разом із дружиною, судимість за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.06.2007, відповідно до якого його було засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, постановою цього ж суду від 11.09.2013 року знята достроково.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано те, що останній був затриманий 09.09.2017 о 20 год. 15 хв., а тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії ухвали до 01.11.2017.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: