справа № 462/2737/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0001298 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Херсон, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, не являється інвалідом, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2013року, відповідно до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 18.03.2014рок за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, 18.10.2016року звільнений після відбуття покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, суд

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 01.04.2017року близько 01.10год. перебуваючи на вул. Виговського у м. Львові, навпроти будинку №9, погрожуючи потерпілому ОСОБА_4 предметом схожим на бойовий пістолет, який приставив потерпілому до обличчя, висунув вимогу про надання йому мобільного телефону. Вказані дії потерпілий сприйняв як загрозу його життю та здоров`ю, а від так жодного опору не чинив, після чого ОСОБА_6 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 206» чорного кольору, вартістю 1000.00 грн., в котрому знаходилась флеш карта на 2Гб, вартістю 90.00 грн., сім карта «Лайф2 контактний номер НОМЕР_1 , вартістю 25.00грн., чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_4 на суму 1115.00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.187 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд, враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 - судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий (матеріали кримінального провадження, арк. 39-42), одружений, не працює, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відповідно до даних довідки від 07.04.2017року виданої виконавчим комітетом Помічнянської міської ради 2.02.2015 вбачається, що компрометуючими матеріали відносно ОСОБА_6 жителя міста Помічна, не володіють, а тому виходячи з наведеного, беручи до уваги думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а у призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 ст.69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконання суду, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м .Львова від 03.04.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням моменту затримання з 01.04.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи була застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена редакція діяла до 20.06.2017 року включно та в порівнянні із ч. 5 ст.72 КК України у чинній редакції, яка передбачає зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, - поліпшувала становище ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим, на підставі ст.4, 5 Кримінального кодексу України, суд вважає за необхідне застосувати ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), оскільки закон, який іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Діяння за якими обвинувачується ОСОБА_6 вчиненні ним 01.04.2017року, беручи до уваги положення ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення починаючи з 01.04.2017 року (день фактичного затримання) по день ухвалення вироку 21.09.2017року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової молекулярно-генетичної експертизи за №10/391 від 13.06.2017року у розмірі 3 866,72грн. /матеріали кримінального провадження а.с.91-98/, оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

У зв`язку із призначенням судом обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, суд керуючись ст.176, 177 КПК України вважає, що для належного виконання вироку суду та забезпечення відбуття обвинуваченим призначеного йому покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2017року по день ухвалення вироку у цій справі, тобто по 21 вересня 2017року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 01 квітня 2017 року, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: предмет схожий на пістолет /пневматичний пістолет/, сумка чорного кольору «Адідас», еластичний бинт, шапка, тюбик клею - повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «НОКІА», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_4 , як законному власнику;

- зразки букального епітелію ОСОБА_6 - знищити /матеріали кримінального провадження а.с.100-101/.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , / НОМЕР_5 / на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3866,72 гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1