Номер провадження: 11-сс/785/1974/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0004012, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0004012, внесеному до ЄРДР 25.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 25.09.2017 року, приблизно о 13.20 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_10 проник до помешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне потерпілій майно на загальну суму 19603 гривні, після чого він та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

25.09.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку,передбаченому ст.208 КПК України, та 26.09.2017 року йому було повідомлено про підозру за ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2017 року до ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.11.2017 року з визначенням застави в розмірі 128 000 гривень.

20.11.2017 року слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою неможливо у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року вказане клопотання було задоволено та строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою продовжений до 25.12.2017 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 , незмінність заявлених у клопотанні ризиків, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а також неможливість завершення досудового розслідування до спливу строку тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, підозрюваний ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що протягом строку тримання під вартою слідчий не провів жодної слідчої дії, обшук за місцем його проживання був проведений з порушеннями вимог КПК України. Також підозрюваний зобов`язується не переховуватись від органу досудового розслідування і суду, належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 в апеляційній скарзі підозрюваного не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст. ст. 176, 177, 178, 184, 197, 199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, незмінність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше був неодноразово судимий, однак в силу ст.89 КК України не має судимості, одружений, не працевлаштований, офіційних джерел заробітку не має, а тому у кримінальному провадженні обґрунтовано наявні ризики можливості переховування його від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому доводи апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_8 родини на утриманні не підтверджуються матеріалами провадження, тому не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом. Крім того, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд критично ставиться до викладеного в апеляційній скарзі зобов`язання щодо належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

При продовженні строку дії запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому немає підстав для її задоволення.

Інших доводів та доказів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді апеляційному суду надано не було.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час зазначені слідчим суддею ризики не змінились, тому вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0004012, внесеному до ЄРДР 25.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4