Справа № 523/6278/17
Провадження №1-кп/523/587/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0001274 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.12.2016 року о 5 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, приїхав на АЗС ТОВ «Сокар петролеум», який розташований за адресою: вул.Чорноморського Козацтва, буд.159 в м.Одесі. Побачив на відведеному місці для товару ліхтарик, чорного кольору із вставками сірого та жовтого кольору, пластиковий із металічними вставками, довжиною 28 см, з надписом «STANLEY. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із приміщення АЗС вищевказаний ліхтарик з надписом «STANLEY», вартістю 634 гривень, який належить АЗС ТОВ «Сокар петролеум» та з місця скоєння зник, чим заподіяв матеріальну шкоду АЗС ТОВ «Сокар петролеум» на суму 634 гривень.

Крім, 01.02.2017 року о 05.40 годин ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, приїхав на АЗС ТОВ «Сокар петролеум», який розташований за адресою: вул.Чорноморського Козацтва, буд.159 в м.Одесі. Побачив на відведеному місці для товару інструмент марки «STANLEY», комбінований міні, чорного кольору. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому відділі АЗС, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із полиці, де розміщені товари, інструмент марки «STANLEY», комбінований міні та поклав його до внутрішньої кишені своєї куртки чорного кольору, після чого підійшов до каси розрахувався за пальне та з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв матеріальну шкоду АЗС ТОВ «Сокар петролеум» на суму 350 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінальних правопорушень, та пояснив, що дійсно вкінці 2016 року, точної дати згадати не зміг, заїхавши на автозаправну станцію, він взяв там ліхтарик. Крім того, на початку 2017 року, точної дати також вказати не зміг, він, знову перебуваючи на АЗС, подумавши, що його ніхто не бачить, викрав викрутки.

В той же час обвинувачений зазначив, що пояснити чому саме він це зробив не може, однак дуже шкодує про вчинене, усвідомив протиправність своїх дій та більше не буде скоювати злочини.
Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочинів, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:

- за епізодом від 22.12.2016 року за ст.185 ч.1 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за епізодом від 01.02.2017 року за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим і сприяння в його розкритті.

При призначенні покарання обвинуваченому судом також враховуються думка представника потерпілого, який в ході судового провадження зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого, шкода відшкодована.

Також при призначенні покарання судом приймається до уваги особа обвинуваченого, який є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є одруженим, має місце реєстрації та місце проживання, згідно характеристики, складеної інспектором Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, із сусідами підтримує дружні відносини, скандалів не влаштовує, приводів до поліції не було.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану, його відношення до скоєних кримінальних правопорушень, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією).

Згідно обвинувального акту завдана майнова шкода в ході досудового слідства потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі, цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст.185 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ст.185 ч.2 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1