Справа № 676/4237/16-к
Провадження № 1-кп/676/234/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, на момент вчинення інкримінованого діяння одруженого, на момент ухвалення вироку розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою, на момент вчинення інкримінованого діяння інспектора-чергового чергової частини УБОЗ УМВС в Хмельницької області, на момент ухвалення вироку не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 12 серпня 2014 року близько 14 год. 15 хв. поряд з будинком АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , а саме жіночої сумочки та майна, яке знаходилося в ній, підійшов до останньої та наніс один удар в спину, від якого вона впала на землю. Продовжуючи реалізацію вказаного злочинного наміру, з метою подолання опору потерпілої, ОСОБА_8 схопив руками сумочку ОСОБА_10 , яку вона утримувати в руках, та протягнув потерпілу по землі, а надалі ногою наніс декілька ударів в ділянку правого стегна ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки, синця на зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча та синця на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, після чого відкрито заволодів її сумочкою вартістю 1200 грн., всередині якої були грошові кошти в сумі 1000 грн., лікувальний магніт «КФС № 3» вартістю 875 грн. та окуляри з чохлом марки «Megapolis» вартістю 1650 грн., з якими пішов до свого автомобіля, припаркованого по вул. Шевченка в м. Кам`янець-Подільському. Таким чином, за вказаних вище обставин ОСОБА_8 , діючи умисно та з корисливих мотивів, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 4725 грн., чим завдав їй майнову шкоду в указаному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 12 серпня 2014 року, побачивши потерпілу по вул. Шевченка, наздогнав її після перехрестя з вул. Данила Галицького і різко розвернув обличчям до себе, взявши її за плече, щоб з`ясувати місце перебування їхньої спільної малолітньої дитини, на що ОСОБА_10 присіла та підняла крик. Тягнув її за руку, пропонуючи їхати до дитини, однак потерпіла продовжувала кричати, що її грабують. Будь-яких тілесних ушкоджень умисно, зокрема, шляхом нанесення ударів, не заподіював, але не виключає можливості отримання нею тілесних ушкоджень під час вчинення ним наведених вище дій. Забравши жіночу сумку, яка була на зап`ясті її руки, не переходячи проїзну частину вул. Шевченка, тротуаром пішов до свого автомобіля, щоб разом їхати до дитини, про що сказав потерпілій. По ходу руху до нього підійшов ОСОБА_11 , на запитання якого повідомив, що є співробітником міліції, потерпіла його дружина і саме їй належить сумка. Коли сів у автомобіль, припаркований на в`їзді до приміщення ізолятора тимчасового тримання, підійшла ОСОБА_12 та повідомила, що потерпіла в міському відділі міліції пише заяву про вчинення ним грабежу. Взявши сумку, пішов у відділ міліції, де в ході з`ясування питання місця перебування дитини кинув у ОСОБА_10 її сумкою та пішов геть. Наміру заволодіти майном потерпілої не мав, не оглядав вміст сумки, а окуляри з чохлом були придбані за час спільного проживання частково за його кошти. Магніт у дружини вже був на момент укладення між ними шлюбу, сумку ж він сам подарував дружині у 2012 році. Піддав сумніву показання свідка ОСОБА_12 , з якою перебуває у неприязних стосунках. Заявлений цивільний позов не визнав.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Так, у судовому засіданні потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_10 повідомила, що 12 серпня 2014 року на розі вул. Шевченка та вул. Данила Галицького в м. Кам`янець-Подільському ОСОБА_8 , непомітно підійшовши ззаду, вдарив її в плечі, від чого вона впала на праву сторону, і почав тягнути за сумку. Сумку не відпускала, тому ОСОБА_8 , тягнучи за сумку, протягнув потерпілу декілька метрів по землі, копнув в праве стегно, після чого вона відпустила сумку, яку він забрав та пішов вниз по вул. Шевченка до свого автомобіля. На її крик прибули співробітники міліції, перебіг події безпосередньо після конфлікту бачили ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . У приміщенні міського відділу міліції ОСОБА_12 повернула їй пошкоджені сумку, чохол для окулярів, окуляри та лікувальний магніт, на якому утворилися подряпини. Отримані нею тілесні ушкодження були зафіксовані у лікарні. Крім того, ОСОБА_8 у приміщенні міліції вдарив її об стіну, порвавши на ній блузку. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду. Підтримала в повному обсязі заявлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих злочином.
Як пояснила суду свідок ОСОБА_12 , в день події вона була на чергуванні за місцем роботи в Кам`янець-Подільському МВ УМВСУ в Хмельницькій області. Відреагувавши на голосний жіночий крик, вибігла з арки по вул. Данила Галицького і побачила, як в напрямку перехрестя з вул. Шевченка її колега ОСОБА_8 тягнув по асфальту за сумочку жінку. Вирвавши сумочку з рук потерпілої, обвинувачений побіг в парк по вул. Шевченка. Помітила, що неподалік курив ОСОБА_11 , тому крикнула, щоб він наздогнав нападника, а сама підняла з асфальту потерпілу та завела її у приміщення міського відділу міліції. За усним повідомленням ОСОБА_11 ОСОБА_8 , покинувши парк, зачинився у своєму автомобілі, припаркованому біля приміщення суду, тому підійшла до його автомобіля, постукала у вікно і попросила віддати викрадену сумку, на що той відмовився, мотивуючи відмову тим, що цю сумку придбав він. Пізніше, під час перебування потерпілої у приміщенні міського відділу міліції, прийшов обвинувачений і з силою жбурнув сумкою у потерпілу, від чого вона вдарилася головою об стіну. Крім цього, потерпіла скаржилася на головний біль та біль у боці, однак від виклику бригади невідкладної медичної допомоги відмовилася. Після повернення сумки потерпіла зазначила, що зникли кошти, однак точну суму свідок ОСОБА_12 вказати не змогла, посилаючись на сплив значного відрізку часу.
Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердив, що у серпні 2014 року в середині дня, перебуваючи неподалік перехрестя вулиць Шевченка та Данила Галицького, почув крик співробітниці міліції ОСОБА_12 із закликом схопити ОСОБА_8 , який в той момент з жіночою сумочкою в руках, перетнувши проїзну частину, швидко рухався в напрямку парка. Будучи теж співробітником міліції, переслідував обвинуваченого до його автомобіля, припаркованого у двору за приміщенням суду, з якого ОСОБА_8 на його прохання відмовлявся виходити. Лише після вмовлянь ОСОБА_12 , яка підійшла пізніше, обвинувачений з сумочкою пішов у приміщення відділу міліції, очевидно, щоб повернути її потерпілій.
Як вбачається з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 серпня 2014 року (т.2 а.с.5) та заяви ОСОБА_10 прокурору міста від 13 серпня 2014 року (т.2 а.с.11), 12 серпня 2014 року о 14 год. 35 хв. потерпіла ОСОБА_10 повідомила про вчинення ОСОБА_8 щодо неї відкритого викрадення належної їй жіночої сумочки із застосуванням насильства близько 14 год. 14 хв. того ж дня неподалік будинку АДРЕСА_2 .
Характер та механізм заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень підтверджений даними висновків первинної та додаткової судово-медичних експертиз № 604 від 15 серпня 2014 року (т.2 а.с.17) та № 765 від 6 жовтня 2014 року (т.2 а.с.46-47), згідно з якими у потерпілої ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки, що міг утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, а також у вигляді синця на зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча та синця на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, що могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при падінні з висоти власного тіла і ударі об пласку поверхню правими відділами верхньої і нижньої кінцівок. Вказані тілесні могли утворитися в строк, за умов та обставин, вказаних у фабулі справи, тобто 12 серпня 2014 року.
Вартість майна, яким незаконно заволодів обвинувачений, підтверджена даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 3266/3267/15-26 від 28 грудня 2015 року (т.2 а.с.107-112), згідно з якою станом на 12 серпня 2014 року ринкова вартість лікувального магніта «КФС № 3» становила 875 грн., окулярів та чохла марки «Megapolis» 1650 грн.
Дані, що здобуті під час проведення слідчих експериментів з участю потерпілої та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (т.2 а.с. 84-91), з огляду на вимоги ст. 86 КПК України суд позбавлений можливості вважати допустимими як докази, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.89 КПК України визнає їх недопустимими, оскільки ці докази зібрані з порушенням порядку, визначеного ч. ч. 1, 6 ст. 240 КПК України. Так, зазначеними приписами КПК України передбачено, що слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а про проведення слідчого експерименту відповідна процесуальна особа складає протокол, у якому докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Однак, надані стороною обвинувачення суду протоколи проведення слідчих експериментів свідчать про недотримання стороною обвинувачення форми такого процесуального документа як протокол, оскільки у тексті протоколів відсутня фабула обставин справи, відсутній виклад відомостей, для перевірки та уточнення яких ці слідчі дії було проведено, крім того, відсутній виклад умов та результатів проведення цих слідчих експериментів. А долучені до протоколів проведення слідчого експерименту цифрові диски належним чином не опечатані, оскільки лише поміщені у складений аркуш паперу, скріплений скобами, що не забезпечує цілісність пакування, що викликає сумнів в об`єктивності та достовірності даних, які містяться на них.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого про відсутність наміру щодо відкритого заволодіння майном потерпілої, оскільки вони суперечать показанням потерпілої щодо перебігу подій та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 про дії обвинуваченого щодо потерпілої, а також його поведінку безпосередньо після вчинення протиправного діяння. При цьому, у суду відсутні підстави для сумнівів у правдивості показань свідків та потерпілої, оскільки вони узгоджені між собою, крім того, суд враховує й ту обставину, що потерпіла одразу ж після вчинення щодо неї злочину повідомила про незаконне заволодіння обвинуваченим її майном, зокрема, й про зникнення з сумочки грошових коштів у сумі 1000 грн. Крім того, показання ОСОБА_8 не узгоджуються з даними судово-медичних експертиз в частині механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої після події 12 серпня 2014 року.
Посилання захисту на те, що наведене в обвинуваченні майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому не може вважатися об`єктом посягання при грабежі, є хибним, оскільки у суду відсутні відомості про те, що зазначена жіноча сумочка, магніт та окуляри з чохлом, були предметом позову про поділ майна подружжя. При цьому, ОСОБА_8 у своїх показаннях у судовому засіданні підтвердив, що лікувальний магніт дружина придбала ще до шлюбу, а жіночу сумочку він їй подарував у 2012 році, тобто ці речі відповідно до приписів пунктів 1 та 2 частини першої статті 57 СК України є особистою приватною власністю потерпілої, а отже не є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.
Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і становлять собою грабіж (відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_13 ), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Вина ОСОБА_8 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.
На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким корисливим злочином, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання КП «Житловик» компрометуючими даними щодо нього не володіє, за попереднім місцем роботи характеризується посередньо, не перебуває на обліку нарколога чи психіатра, на момент вчинення інкримінованого діяння працював інспектором-черговим чергової частини УБОЗ УМВС в Хмельницької області, на момент ухвалення вироку не працює, має на утриманні одну малолітню дитину.
Часткове добровільне відшкодування завданої майнової шкоди визнається судом, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З врахуванням обставин справи, вартості викраденого майна та фактичного добровільного повернення більшої його частини, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, позиції потерпілої, яка при призначення покарання поклалася на розсуд суду, суд вбачає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, здійснив часткове добровільне повернення майна, яким незаконно заволодів, щодо нього відсутні негативні характеристики за місцем проживання та попередньої роботи, з урахуванням думки потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, на підставі ст. 75 КК України суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку один рік та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.
При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на ОСОБА_8 , суд ураховує тяжкість злочину та обставини його вчинення, а також особу винного, зокрема те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також тривалий час його кримінального переслідування протягом трьох років, протягом якого він не вчинив нового злочину, що свідчить про те, що встановлення мінімального строку іспитового строку, який визначений ч.4 ст.75 КК України, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів, а отже досягнення, передбаченої ч.2 ст.50 КК України мети покарання.
На глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_8 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Заявлений ОСОБА_10 до ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення 4725 грн. на відшкодування майнової шкоди, яка полягає у вартості відкрито викраденого майна обвинуваченим сумочки - 1200 грн., лікувального магніту «КФС № 3» - 875 грн., окуляр з чохлом марки «Megapolis» - 1650 грн. та грошових коштів в сумі 1000 грн., та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає: у фізичному болі та стражданнях у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень; у душевних стражданнях у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння щодо неї її чоловіком; хвилюваннях у зв`язку з необхідністю візитів до лікарні та судово-медичного експерта та емоційним дискомфортом, пов`язаним із тим, що її як жінку та дружину обвинувачений принизив, змусив відчувати страх та біль, підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Судом встановлено, що лікувальний магніт «КФС № 3», окуляри з чохлом марки «Megapolis» та жіночу сумку після вчинення грабежу обвинувачений повернув потерпілій. При цьому ОСОБА_10 та її представником не надано суду будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження пошкодження зазначеного майна, не здобуто таких й судом, тому у суду відсутні підстави для стягнення вартості вказаного майна з обвинуваченого, оскільки це майно повернуто потерпілій.
Таким чином, суд убачає за необхідне стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди лише 1000 грн., які не були повернуті потерпілій разом з іншим майном, тобто в частині стягнення майнової шкоди, завданої злочином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно вирішити питання, відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 задоволити частково.
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.
Речові докази, передані на зберігання потерпілій, їй залишити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1920 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта (т.2 а.с. 106).
Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1