Провадження № 11-кп/792/614/17
Справа № 678/233/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_10 , його представника - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Летичівського районного суду від 08 серпня 2017 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 15 січня 2009 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 02 лютого 2010 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, 06 травня 2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 08 серпня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Речові докази: гроші в сумі 44500 грн., 2900 доларів США, належні потерпілому ОСОБА_10 , які вилучені в ході огляду у ОСОБА_8 під час його затримання і постановою слідчого від 24 січня 2017 року визнані речовим доказом та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 вважати повернутими власнику за належністю.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №92-Д від 22 лютого 2017 року в сумі 351,84 грн.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 500 грн., моральну шкоду в розмірі 7500,00 грн.
За вироком суду, 22 січня 2017 року близько 11 години ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжок майна громадян, приїхав в смт. Летичів Хмельницької області, де познайомився із ОСОБА_10 , жителем АДРЕСА_2 , який є особою похилого віку та проживає одиноко, що, на погляд ОСОБА_8 , стало легкою можливістю вчинити крадіжку з його помешкання. Здійснюючи підготовку до вчинення злочину, з метою встановлення місця зберігання ОСОБА_10 грошей, ОСОБА_8 , під приводом найму квартири, зайшов у будинок до ОСОБА_10 . Там, увійшовши в довіру до потерпілого, дізнавшись де господар зберігає свої заощадження, ОСОБА_8 запланував вчинення крадіжки наступного дня та пішов з будинку. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне викрадення грошей у ОСОБА_10 , ОСОБА_8 близько 6 години 23 січня 2017 року прийшов до господарства ОСОБА_10 і став за ним спостерігати та коли ОСОБА_10 близько 08 години у власних справах вийшов з господарства, з метою викрадення грошей з будинку, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно, скориставшись незамкненими дверима, проник в приміщення житлового будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_8 із шафи, яка розташована у спальній кімнаті, таємно, повторно викрав належні ОСОБА_10 гроші в сумі 45000 грн. та 2900 доларів США, вартість яких, відповідно до курсу Національного банку України на час вчинення злочину, становила 80002,01 грн. Після цього ОСОБА_8 із викраденими грошима з місця події зник, чим своїми діями завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 125002,01 грн.
Потерпілий ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні крадіжки 3200 доларів США та 107000 грн., та призначити йому покарання у максимальному розмірі, передбаченому законом.

Просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь матеріальну шкоду в сумі 62500 грн., що становить розмір викрадених та неповернутих коштів та моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 30000 грн.

Свої вимоги аргументує тим, що при призначенні покарання судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічні злочини, через півроку після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочин, тому, на його думку, ОСОБА_8 призначено занадто м`яке покарання.

Стверджує, що судом першої інстанції безпідставно визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, оскільки злочин розкрито працівниками правоохоронного органу та затримано ОСОБА_8 після втечі з місця злочину.

Представник потерпілого в апеляційній скарзі просить вирок скасувати частково, ухвалити новий вирок, яким стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 62500 грн., що становить розмір викрадених та неповернутих коштів.
Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до відомостей, наданих при складанні позовної заяви та показань, які дав потерпілий під час судового розгляду провадження, встановлено, що фактично у ОСОБА_10 із його будинку обвинувачений викрав грошові кошти в сумі 3200 доларів США, тобто на 300 доларів більше, ніж зазначено в обвинувальному акті. Крім того, як зазначає апелянт, ОСОБА_8 викрав у потерпілого гроші в сумі 107000 грн., а не 45000 грн., як зазначено в обвинувальному акті.

Під час досудового розслідування потерпілому слідчий повернув 44500 грн. Залишилось неповернутими 62500 грн., що становить розмір позовних вимог про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої злочином, тобто розмір викрадених та неповернутих коштів.

Зазначає і про те, що розмір моральної шкоди, належний до стягнення із обвинуваченого, доведений у ході судового розгляду, є обґрунтованим, визначеним з урахуванням страждань потерпілого, викликаних вчиненням злочину.

Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання.

Свої вимоги аргументує, тим що судом при ухваленні вироку не в повній мірі враховано всі обставини, в зв`язку з чим призначено надто суворе покарання.

Просить врахувати, те, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро покаявся, давав послідовні визнавальні показання, попросив вибачення у потерпілого, готовий нести передбачене законом покарання, не заперечував щодо продовження йому строку перебування під вартою.

Крім того, як зазначає апелянт, матеріальна шкода фактично відшкодована потерпілому, обвинувачений є молодим за віком, що також могло бути визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника на підтримку власних апеляційних скарг з підстав наведених у них, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів уважає, що вони не підлягають до задоволення в силу наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, кваліфікація його дій, при обставинах, викладених у вироку, жодною стороною кримінального провадження не оскаржуються.
Зібрані по справі докази досліджені судом безпосередньо, об`єктивно та з достатньою повнотою, оцінка їм в їх сукупності дана відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правильно вирішено питання про їх належність й допустимість.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, а саме пом`якшення обвинуваченому покарання, або призначення більш суворого покарання, оскільки покарання ОСОБА_8 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, позицію потерпілого, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які посилається сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, та призначив покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як за видом так і за розміром.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних тяжких та середньої тяжкості корисливих злочинів, після звільнення із місць позбавлення волі вчинив новий тяжкий корисливий злочин, яким порушується одне із найцінніших соціальних благ людини, гарантованих Конституцією України, таке як право власності, що свідчить про стійку злочинну спрямованість, підвищену суспільну небезпечність особи та небажання ставати на шлях виправлення, що, в свою чергу, на переконання колегії суддів, не дає підстав для пом`якшення обвинуваченому призначеного місцевим судом покарання.

Наявність у обвинуваченого ряду пом`якшуючих покарання обставин, таких як визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого шляхом призначення йому менш суворішого покарання.

Крім того, наведені пом`якшуючі покарання обставини, стали підставою для призначення обвинуваченому покарання, ближче до мінімальної межі, передбаченої в санкції інкримінованого йому злочину.

Не заслуговують на увагу і доводи потерпілого та його представника про збільшення розміру матеріальної шкоди завданої потерпілому злочином, оскільки такі вимоги виходять за межі обвинувачення висунутого ОСОБА_8 , а тому позбавлені будь-яких правових підстав.

Стягнута судом сума моральної шкоди із обвинуваченого на користь потерпілого за своїм розміром є достатньою сатисфакцією і підстав для її збільшення колегія суддів також не вбачається.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку, у зв`язку із м`якістю чи суворістю призначеного покарання, стягнутого розміру матеріальної та моральної шкоди, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні скарги сторін провадження задоволенню не підлягають.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_10 , його представника - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2