Справа № 466/854/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/121/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 лютого 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.303 КК України, ОСОБА_7 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про обрання підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Заборонено підозрюваній ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 та суду; не спілкуватися з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні зі сторони обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. носити електронний засіб контролю (у разі встановлення такого органом Національної поліції, що виконуватиме дану ухвалу).
Ці зобов`язання застосовуються до підозрюваної ОСОБА_7 на строк у два місяці з дати винесення цієї ухвали до 14 квітня 2018.
Приймаючи рішення, слідчий суддя, врахувавши дані про особу-підозрюваної ОСОБА_7 , яка є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце проживання, заочно навчається в Національному університеті харчових технологій, позитивно характеризується за місцем проживання, прийшов до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 лютого 2018 року, прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140 960 грн.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що при постановленні ухвали слідчий суддя в повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбаченого ст.178 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрювану та її захисника, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просять суд відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з клопотанням, у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0002430 від 10 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
13 лютого 2018 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та 13.02.2018 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що, приблизно на початку червня 2017 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) вона, за допомогою Інтернет-мережі створила рекламу про надання сексуальних послуг на сайтах «lvov.ukrgo.com» та «lvіv.геlахрогtаl.bіz», де вказала номер НОМЕР_1 та за періодичне оновлення даної реклами отримувала грошову винагороду від повій в сумі 50 грн. за кожний день роботи, організовувала за допомогою прийому дзвінків від клієнтів виклики повій, тобто виконувала роль диспетчера, також ОСОБА_7 встановила для ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених досудовим розслідуванням повій правила поведінки, за порушення яких стягувала штрафи в розмірі від 50 грн. до 500 грн., та забезпечувала останніх засобами контрацепції, одягом та косметикою.

В подальшому, як зазначає слідчий, ОСОБА_7 дзвонила до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням повій, повідомляючи їм, що є замовлення на вказаній клієнтом адресі, організовувала транспортування повій для зайняття проституцією, шляхом залучення таксистів, які отримували за це кошти в розмірі 200 гривень від клієнтів.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практикиЄвропейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,та ОСОБА_11 , протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та на переконання колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу-підозрюваної, яка є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце проживання, заочно навчається в Національному університеті харчових технологій та позитивно характеризується за місцем проживання.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість покарання у разі визнання особи винною є підставою для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегії суддів апеляційного суду, є недостатньою.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, прокурором не надано достатніх доказів того, що застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про обрання підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4