В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого повну середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,
- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченогоч.1 ст.309 КК України ,
Згідно із затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», Метадон віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 08.10.2017 приблизно о 15:30 годині, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «ДК Вогнетрив» в м. Запоріжжя зателефонував на номер оператора мобільного звязку «Київстар», де в ході телефонної розмови з невстановленою особою замовив наркотичний засіб «Метадон» за грошові кошти у сумі 250 гривень. Вказані грошові кошти він перевів через термінал самообслуговування. Після цього нпо телефону йому повідомили що наркотичний засіб він зможе забрати в кущах біля невстановленого будинку по вул. Демократичній в м. Запоріжжя. Надалі, він направився до вказаного будинку, де у кущах знайшов згорток з порошкоподібною речовиною, після чого змішав його з водою у заздалегідь підготовленої медичному шприці, після чого помістив його в куртку та на маршрутном таксі №70 перевіз до зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна», звідк пішки переніс його до буд. № 66 по вул. Патріотичній в м. Запоріжжя, де зберігав при собі до моменту вилучення його працівниками поліції. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України як не законне придбання , зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, раніше в силу ст..89 КК України не судимий, на обліку в КУ „ОКПЛ не перебуває, з 2017 року перебуває на обліку В КУ „ ОНД та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Згідно вимог статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні виплати на залучення експерта.
Враховуючи, що в кримінальному провадженні проводилась судово хімічна експертиза №7-1922 від 27.10.2017 року вартістю 494 гривень 80 копійок, то ці кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово хімічної експертизи №7-1922 від 27.10.2017 року у розмірі 494 гривень 80 копійок.
Речові докази: медичний шприц з прозорою рідиною , що містить димедрол і метадон, маса якого в перерахунку та основу складає 0,055 гр, що знаходься на зберігання в камері схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області знищити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1