Справа № 592/9008/17
Провадження № 1-кп/592/148/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі-головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Сахновщинського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ст. 185 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:
11.05.2017 року близько 23:30 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні букмекерської контори «Фаворит Спорт» ТОВ «Консіст Груп» за адресою м. Суми пр. Шевченко, 1 побачив як у ОСОБА_6 випав з руки мобільний телефон Qukitel C3. Користуючись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та тим, що його дії залишаються таємними для оточуючих, діючи з корисливим умислом, з метою власного збагачення підійшов до дивану, під яким лежав мобільний телефон, забрав телефон собі та залишив приміщення.

З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1541 грн., визначену в ході судової товарознавчої експертизи. У подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у скоєному при вищезазначених обставинах не визнав. Суду пояснив, що дійсно перебував у зазначений в обвинувальному акті час в приміщенні «Фаворіт Спорт» де дивися футбольний матч та не спостерігав за оточуючою обстановкою. Побачив під диваном мобільний телефон, підняв його та пішов додому. Телефон був заблокований, він не мав доступу до номерів і не міг встановити володільця телефону. Не заперечував тих обставин, що до нього додому приходив охоронець клубу ОСОБА_7 .. Заперечував, що ОСОБА_7 вів з ним розмову про повернення телефону. Він дійсно в приміщенні поліції 26.05.2017 року погодився з пропозицією працівників поліції та добровільно видав їм мобільний телефон потерпілого. В поліцію був доставлений з приміщення іншого клубу «Фаворит Спорт», де його побачив охоронець ОСОБА_7 та викликав поліцію. Не пам`ятає з якою метою носив при собі мобільний телефон потерпілого. Вилучену з телефону СІМ-карту потерпілого залишив у себе, потерпілому повернути її не пропонував. В телефон вставляв свою СІМ-карту. Про телефон потерпілого, який виявив в приміщенні клубу безпосередньо після його виявлення нікому не повідомляв. Хоча в клубі в той момент знаходились інші особи. Особу, яка зафіксована камерою відео спостереження на Фото 12 та Фото 13 ( а.с. 56. 57) знає але і їй не повідомляв про телефон безпосередньо після його виявлення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він на момент інкримінуємих ОСОБА_5 дій працював охоронцем в приватній фірмі «Явір» та здійснював охорону приміщення «Фаворит Спорт» за адресою проспект Шевченко, 1 в м. Суми.

В вечірній час 11.05.2017 року в клуб прийшло двоє чоловіків напідпитку та між ними сталась словесна перепалка, потім один вдарив іншого. Постраждалий впав на підлогу, у нього випав мобільний телефон і залетів під диван. Потерпілий втратив свідомість. Куди залетів телефон він, тобто свідок, не бачив. Потерпілий прийшов за телефоном на наступний день. Він, тобто свідок, пояснив потерпілому про події, які відбулись напередодні. Потім його, тобто свідка, декілька разів викликали до поліції стосовно телефону. Поліції віддали відеозапис подій і працівники клубу також переглянули відеозапис. На відео було видно, що обвинувачений забрав телефон з під дивану. З обвинуваченим свідок мешкає в одному будинку, приходив до нього додому з питанням про повернення телефону, той казав, що не знає де телефон і що телефону він не брав. Він, тобто свідок ОСОБА_7 , після відмови ОСОБА_5 повернути телефон законному володільцю і побачивши ОСОБА_5 в іншому приміщенні «Фаворит спорт», повідомив про ці обставини працівникам поліції. Раніше, до подій 11.05.2017 року у ОСОБА_5 був звичайний кнопочний телефон, а потім він бачив у ОСОБА_5 сенсорний телефон.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 11.05.2017 року приблизно о 22-30 зайшов до приміщення клубу «Фаворит» за адресою м. Суми пр. Шевченко, 1 в м. Суми та звернувся до одного з відвідувачів вважаючи його своїм знайомим. Від цієї особи отримав удар в обличчя . В цей момент з його руки випав мобільний телефон. Після цього працівники клубу викликали поліцію та медичну допомогу. В лікарню його не забирали, допомогу надали на місці. Дома виявив зникнення мобільного телефону та наступного дня, а можливо, через день звернувся до охоронця клубу за телефоном. Охоронець віддав чохол від телефону. Дату звернення до поліції з заявою про викрадення телефону не пам`ятає. Після звернення до поліції йому повернули зниклий мобільний телефон. Пояснював, що доступ до мобільних номерів не блокувався, телефоном можливо було користуватись будь-якій особі. Охоронцю свої особисті дані не повідомляв.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що ОСОБА_6 звернувся з заявою про крадіжку мобільного телефону 29.05.2017 року (а.с. 90).

З протоколу огляду предметів та фото таблиць до нього (а.с. 48-57), переглянутого під час судового засідання диску з відеозаписом вбачається, що під час проведення слідчих дій, на диску з записом системи відеоспостереження зафіксовано події, які відбувались 11.05.2017 року в приміщенні букмекерської контори «Фаворит» за адресою м. Суми проспект Шевченко, 1 та було встановлено, що потерпілий прийшов до вказаного приміщення о 23 годині 22 хвилини 11.05.2017 року, о 23 годині 30 хвилин в результаті конфлікту з іншим відвідувачем отримує удар в голову, падає на підлогу та у нього з руки випадає мобільний телефон та падає під диван.

Ці обставини відомі обвинуваченому, який сидить спиною до залу та обличчям до монітору в кутку приміщення напроти входу (фото 1-4), повертається обличчям до лежачого на підлозі потерпілого фото 6-7) та дочекавшись, коли з приміщення вийдуть відвідувачі та охоронець (фото 8-11), нахиляється до дивану на підлогу та починає щось шукати, з під дивану бере предмет темного кольору та відразу виходить з предметом з приміщення ( фото 12-14), в момент підняття телефону та виходу з приміщення в приміщенні знаходиться інший відвідувач ( фото 12, 13 а.с. 56, 57) .

З протоколу огляду місця події від 26.05.2017 року вбачається, що в службовому приміщенні ОВС ОСОБА_5 видав працівникам поліції мобільний телефон Qukitel C3 (а.с. 59-60).

З протоколу проведення слідчого експерименту протоколу огляду предмету - диску з відеозаписом слідчого експерименту вбачається, що під час вищезазначених слідчих дій було встановлено, що з місця, на якому знаходився обвинувачений в сидячому положенні ( в кутку залу напроти виходу (входу) до залу та напроти дивану (фото 7), в момент потрапляння мобільного телефону під диван можливо його побачити та неможливо його побачити в стоячому положенні ( а.с. 62-64, 65).

З висновку судової товарознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону Qukitel C3 на момент його заволодіння ОСОБА_5 становить 1541 грн.

Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які видокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.

Із фактичних обставин цієї справи, встановлених судом, засвідчується, що:

- предметом викрадення був мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_5 об`єктивно знав про конфлікт з участю потерпілого та іншої особи після чого до потерпіло прибула швидка медична допомога та працівники поліції;

- з місця де знаходився ОСОБА_5 в приміщенні було видно де знаходився мобільний телефон потерпілого, що встановлено в ході слідчого експерименту;

- піднявши мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 одразу покинув приміщення клубу «Фаворит» не повідомивши про мобільний телефон іншим відвідувачам в тому числі і тому з яким він за власними поясненнями був знайомим (фото 12, 13), що підтверджується відеозаписом з камери спостереження вказаного клубу та протоколом огляду предмету ( а.с. 56,57)

- при виході з клубу ОСОБА_5 нікому не сказав про виявлений телефон потерпілої особи, хоча за власними поясненнями під час судового засідання знав особу, яка знаходилась в клубі та зафіксована на фото 12, 13 ( а.с. 56, 57);

- при спілкування з охоронцем ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , після заволодіння телефоном, заперечував факт знаходження та користуванням телефоном потерпілого;

- за поясненнями потерпілої особи під час судового засідання доступ до мобільних номерів телефону не був заблокований;

- мобільний телефон знаходився постійно у ОСОБА_5 і він добровільно видав його при огляді в приміщенні адмін. будівлі поліції 26.05.2017 року вже після спілкування з охоронцем ОСОБА_7 та викликом останнім працівників поліції (а.с.59).

Зазначені фактичні обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 після того, як був очевидцем конфлікту потерпілого з іншою особою в результаті якого ОСОБА_8 опинився на підлозі, втратив свідомість та йому надавалась медична допомога, побачив під диваном мобільний телефон, відразу визначив, що він належить потерпілому ОСОБА_8 , який також був у приміщенні букмекерської контори за адресою м. Суми пр. Шевченко, 1 в м. Суми, розумів, що він випав саме від протиправних дій іншої особи відносно ОСОБА_6 і той невдовзі може за ним повернутися чи поновити контроль за своїм телефоном, усвідомлював, що його повернення та фактичне поновлення контролю над своїм майном унеможливить його, тобто обвинуваченого, володіння ним, тому на противагу цьому таємно викрав телефон і з місця події зник.

Суд не вважає обґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисника, що ОСОБА_5 не бачив моменту втрати контролю потерпілим за своїм телефоном, арешт на вказаний телефон не накладався і повернутий потерпілому через деякий час, як він був вилучений у ОСОБА_5 , позиція ОСОБА_5 стосовно своєї невинуватості не змінювалась в період досудового та судового слідства, слідчий експеримент в якому встановлювалась можливість побачити телефон з місця де знаходився ОСОБА_5 проводився в денний час при кращому освітленні ніж в умовах штучного освітлення, коли ОСОБА_5 фактично в нічний час виявив його під диваном 11.05.2017 року і ці обставини свідчать про недопустимість доказу, ОСОБА_5 не мав умислу на заволодіння майном потерпілого шляхом його крадіжки і ці обставини свідчать про його невинуватість.

Ці обставини спростовуються сукупністю зібраних та перевірених під час судового засідання доказами а саме,

-Відеозаписом з камер відео спостереження та протоколом огляду вказаних відеозаписів в яких об`єктивно зафіксовано, що обвинувачений будучи свідком падіння потерпілого на підлогу, надання йому медичної допомоги в приміщенні клубу виявляє в під диваном мобільний телефон та не повідомляючи про ці обставини іншого відвідувача клубу ( фото 12, 13), який знаходиться в клубі, покидає приміщення клубу.

-Поясненнями свідка ОСОБА_7 під час судового засідання, що він повідомляв обвинуваченого про необхідність повернення телефону, яке фактично було проігнороване останнім до моменту втручання в процес відновлення прав потерпілої особи працівників поліції.

-Поясненнями під час судового засідання обвинуваченого, що після заволодіння телефоном в приміщенні клубу він не повідомляв присутніх в клубі осіб про телефон, хоча і знав деяких з присутніх, зокрема особу, зафіксовану на фото 12 та фото 13.( а.с. 56, 57)

Що стосується відсутності арешту телефону, то відповідно до приписів ст. 170 КПК України арешт майна застосовується серед іншого для збереження речових доказів. Ніяких доказів стосовно того, що незастосування арешту майна потерпілої особи могло призвести чи призвело до пошкодження мобільного телефону потерпілого стороною захисту всупереч вимог засади змагальності в кримінальному провадженні визначеної ст. 22 КПК України не надано.

Суд не вважає також, що протокол проведення слідчого експерименту є недопустимим доказом, оскільки ніяких доказів про істотне порушення прав та свобод обвинуваченого та інших осіб при його проведенні, які б були підставою відповідно до вимог ст. 87 КПК України визнання його недопустимим, суду не надані. ОСОБА_5 не заперечував в судовому засіданні тих обставин, що в умовах гіршого освітлення ніж було при проведенні слідчого експерименту, побачив під диваном предмет та піднявши його з підлоги побачив, що цей предмет є мобільним телефоном.

Суд не вважає звернення потерпілого до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину 29.05.2017 року ( а.с. 90) після того як у нього 11.05.2017 року зник мобільний телефон та 26.05.2017 року був вилучений у ОСОБА_5 (а.с. 59) тією обставиною, що впливає не кваліфікацію дій обвинуваченого, чи звільняє його від відповідальності, оскільки звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину є правом, а не обов`язком потерпілої особи, час звернення до вказаних органів не впливає на юридичну кваліфікацію дій винної особи.

Сукупність доказів перевірених судом свідчить, що ОСОБА_5 посягав на чужу власність, заволодів телефоном, на який не мав ніяких прав, при зверненні до нього охоронця клубу з пропозицією повернути телефон власнику-проігнорував вказану пропозицію, мотивуючи відмову відсутністю у нього чужого майна, що свідчить про те, що при вчиненні інкримінуємих йому дій обвинувачений діяв з прямим умислом.

Не визнання своєї провини суд вважає обраним способом захисту з метою уникнути покарання за скоєне.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України оскільки він таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 вВартістю 1541 грн.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

ОСОБА_5 раніше не судимий, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується задовільно. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахування всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази - диски з відеозаписом з камери відеоспостереження в приміщенні «Фаворит Спорт» за адресою м. Суми пр. Шевченко, 1 та відеозаписом слідчого експерименту від 20.07.2017 року залишити в матеріалах справи, мобівльний телефон переданий на зберігання потерпілому -залишити в його користуванні.

На підставі вимог ст. 124-126 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути відшкодування процесуальних витрат за провадження по справі судової експертизи в сумі 296.61 грн.

На досудовому слідстві запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не надходило.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 120 годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави відшкодування процесуальних витрат за провадження по справі судової експертизи в сумі 296.61 грн.

Речовий доказ - мобільний телефон Qukitel C3 залишити в користуванні ОСОБА_6 .

Речові докази-диски з відеозаписом з камери відеоспостереження приміщення «Фаворит Спорт» за адресою м. Суми пр. Шевченко, 1 та відеозаписом слідчого експерименту від 20.07.2017 року залишити в матеріалах справи..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1