Справа № 504/3874/17
Провадження № 1-кс/504/755/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області - ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Доброслав, клопотання слідчого слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 від 06 листопада 2017 року, погодженого цього ж дня прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України,

уродженець м. Одеса, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працює,

не одружений, неповнолітніх дітей, утриманців, важких захворювань не має,

фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого, 21.11.2016 року Приморським районним судом м. Одеси

за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання

у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 ч.1 п. 1,2 КК України

від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2. ст. 185 КК України у кримінальному провадженні

№ 0001977 від 01.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2017 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення майнових злочинів, судимість у якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебуваючи на іспитовому строку, встановленому вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив аналогічний злочин.

Так, ОСОБА_4 , 01 листопада 2017 року біля 20.30 годин, перебував у приміщенні магазину «Бершка», який розташований у торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра», що в межах Фонтанської сільської ради, Лиманського району, Одеської області, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення майна «БЕРШКА УКРАЇНА».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу дві аналогічні пари джинсових штанів, артикул 5335/534/42742, вартістю 582 гривень 50 копійок без ПДВ кожні, загальною вартістю 1165 гривень, джинсові штани, артикул 5335/534/42746, вартістю 582 гривень 50 копійок без ПДВ, одну пару чоловічого взуття, артикул 7158/332/20240, вартістю 749 гривень 17 копійок без ПДВ та сховав до пакету, який приніс з собою.

Надалі, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за зазначений товар, пройшов за лінію контролю магазину «Бершка» та намагався покинути місце вчинення злочину, тим самим таємно викрасти вищевказане майно і спричинити товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРШКА УКРАЇНА» майнову шкоду на загальну суму 2496 гривень 67 копійок, однак, довести свій злочинний намір до кінця не зміг по незалежним від його волі обставинам, так як був зупинений співробітниками служби охорони при виході з гіпермаркету.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 КК України, послались на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, відсутнє постійне місце роботи та навчання, має не зняту та непогашену судимість, вчинив новий аналогічний злочин під час іспитового строку, тим самим існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цій підставі, прокурор та слідчий вважали що наявні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважав достатнім і розумним запобіжний захід запропонований слідчим.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 відмовився від послуг захисника, пояснивши що буде захищати себе самостійно.

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 також надав заяву про відмову від послуг захисника.

Вислухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 КК України.
01.11.2017 відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0001977.
06.11.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Слідчий суддя враховує, що рішення про застосування одного з видів запобіжного заходу, який має на меті обмеження прав та свобод підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Як убачається з матеріалів клопотання, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи дані, визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які характеризуються особу останнього, наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність відомостей зазначених у п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного у рамках даного кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Зокрема, в судовому засіданні слідчим суддею досліджені: протокол заяви представника ТОВ «Бершка Україна» ОСОБА_7 від 01.11.2017 року про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 01.11.2017 року, в ході якого виявлено та вилучено майно ТОВ «БЕРШКА УКАЇНА»; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 02.11.2017 року, в ході якого представник потерпілого показав про обставини вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.11.2017 року, в ході якого представник потерпілого показав про обставини вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 02.11.2017 року, в ході якого представник потерпілого показав про обставини вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду предмета (огляду відео запису) від 02.11.2017 року, яким зазначені обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Слідчий суддя визнає обгрунтованими обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Разом із цим, слідчий суддя бере до уваги той факт, що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує продовження.
Слідчий суддя звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов`язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов`язок з`являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення клопотання в даній частині.
Обов`язки не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, є мірою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому запропонований слідчим запобіжний захід може бути застосований в межах предмету розгляду даного клопотання.
Щодо обов`язку повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, слідчий суддя вважає їх пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Слідчий суддя вважає, що погодження підозрюваного з запропонованим запобіжних західом у вигляді домашнього арешту не суперечить вищенаведеним висновкам суду та нормам діючого законодавства.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного підлягає задоволенню частково з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покладеннями визначених судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на два місяці.
Напідставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176, 177, 181, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий судя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання від 06 листопада 2017 року слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 годин до 06.00 годин наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою, у рамках кримінального провадження №0001977, до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, роботи; не відлучатись із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований та проживає, а саме, з міста Одеси без дозволу суду, прокурора, слідчого.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів, і припиняє свою дію 05 січня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити Лиманському ВП ГУ НП в Одеській області.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1