Справа № 1-кп/593/92/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"04" квітня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого, як проживаючого по АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2011 року засудженого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст. 70 ч.4 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2013 року засудженого за ч.3 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області засудженого 30 липня 2013 року за ч.3 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року, близько 14.00 год., перебуваючи на АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникнення в приміщення АДРЕСА_3 , який розташований на АДРЕСА_2 , зайшов через незачинені ворота на територію зазначеного костелу й підійшовши до вхідних дверей, побачив, що вони зачинені, після чого обійшов костел з тильної сторони й підійшов до вхідних дверей у вигляді металевої решітки, які ведуть в кімнату захристії. Тут, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою дерев`яного бруса, який знайшов на цій же території, відважив закриту навісним замком металеву решітку й таким чином проник в приміщення кімнати захристії АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні костелу, маючи вільний доступ до інших приміщень, двері до яких були не зачинені на замки, обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав: три чаші (пушки), які виготовлені у II половині XX століття для проведення обрядів освячення та причастя, вартість двох по 350,00 гривень, однієї 450 гривень, загальною вартістю 1 150,00 гривень; шість чаш виготовлених на початку XXI століття, для проведення обрядів освячення та причастя, вартістю 450,00 гривень, 350,00 гривень, 400,00 гривень та 550,00 гривень, дві по 500,00 гривень, загальною вартістю 2 750,00 гривень; «Монстрацію», вартістю 2 200,00 гривень, «Реліквіяж», вартістю 450,00 гривень, «Кустодіум», вартістю 650,00 гривень, які є предметами християнської атрибутики, виготовленими у період II половини XX століття-початок XXI століття; церковне начиння у вигляді чашки для хрещення дитини вартістю 140,00 гривень; блюдце, яке використовується, як підставка для чашки вартістю 110,00 гривень; портативне кропило вартістю 180,00 гривень; дві ємності для ароматизованої олії, вартість однієї ємності сірого кольору 85,00 гривень, вартість ємності коричневого кольору 85,00 гривень, загальною вартістю 165 гривень; два сувальдних ключі, вартість по 25,00 гривень, загальною вартістю 50,00 гривень, які виготовлені у період II половини XX століття-початок XXI століття; дві гіпсові статуетки із зображенням «Пресвятої Богородиці», вартість однієї 200,00 гривень, загальною вартістю 400,00 гривень; дві альби для прислуговуючих, вартість однієї 40,00 гривень, загальною вартістю 80,00 гривень, а всього на загальну суму 8 325,00 гривень. Викрадене майно обвинувачений ОСОБА_4 виніс з АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим завдав парафії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 -Католицької церкви в м. Бережани майнової шкоди на суму 8 325,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, запевнив суд про своє щире каяття, просить його суворо не карати. Також пояснив, що дійсно, 30 березня 2016 року, близько 14 години, він проходив по вул. Лепких в м.Бережани повз будівлю костелу й зайшов на його подвір`я через ворота, які не були зачинені. Виявивши, що вхідні двері будівлі зачинені, вирішив таємно проникнути всередину з метою викрадення цінних речей. Обійшовши будівлю, виявив з тильної сторони вхідні двері «чорного входу», які не були зачинені, а за ними була зачинена на навісний замок металева хвіртка. Тут він підібрав дерев`яний брус і з його допомогою відігнув верхню половину хвіртки з боку навісного замка. Отвір, який уторився внаслідок цього був достатній для проникнення всередину. А тому, доводячи свій намір на крадіжку до кінця, він проник всередину й опинився в невеликій кімнаті, далі перейшов в основне приміщення костелу де виявив різні предмети призначені для релігійних обрядів й вирішив їх викрасти. Повернувся в меншу кімнату й відшукав там сумку (клейончасту в клітинку), повернувся з нею в основну залу і поскладав в сумку різні предмети для релігійних обрядів чаші та інше. Повернувся в меншу кімнату, пошукав в тумбочках і віднайшов два предмети одягу священика світлого кольору, з шовку з вишивкою і також поклав їх у сумку. Тоді сходами піднявся наверх, де виявив ще одне приміщення з якого викрав дві статуетки фігур Божої матері, які також поклав у сумку. В подальшому вийшов з будівлі костелу через той самий отвір і попрямував до будівлі церкви Пресвятої Трійці, яка на Площі Ринок в м.Бережани Тернопільської області. Там заховав в кущах троянд позаду церкви сумку з викраденим, вийнявши дві статуетки ОСОБА_8 матері. Пішов з викраденим на вулиці Родини ОСОБА_9 де намагався продати викрадене, але йому відмовили у такому придбанні. Після цього повернувся до сумки з викраденим і взявши її, зайшов в приміщення церкви Пресвятої Трійці. Там запропонував чоловіку, який служив у церкві придбати у нього щось із викраденого, на що той попросив зачекати й кудись пішов. Після чого він вийшов з церкви і чекав надворі. Через деякий час побачив, що неподалік нього з`явилися працівники поліції, які попрямували до нього, розпитали про крадіжку, на що він їм добровільно зізнався у вчиненому, не втікав, добровільно видав викрадене. Виду викраденого, його кількості та вартості, які зазначені в обвинувальному не оспорює й погоджується беззастережно.

Представник потерпілої юридичної особи парафії ОСОБА_6 і Павла Львівської Архідієцезії Римсько-Католицької церкви в м.Бережани Тернопільської області ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної кримінальної справи, попередньо подав до суду письмову заяву в якій просить судовий розгляд проводити без його участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 у потерпілої сторони не має, цивільного позову до нього не заявлено, щодо міри покарання обвинуваченого просить його суворо не карати.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовою заявою, яку підтримав у судовому засіданні, згідно якої повідомив суд, що повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 30 березня 2016 року таємного викрадення шляхом проникнення до костелу, що по АДРЕСА_2 предметів для релігійних обрядів, в переліку, який вказаний в обвинувальному акті, загальною вартістю 8 325, 00 грн.. А тому він визнає і не оспорює всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, з кваліфікацією таких його дій погоджується повністю. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України просив суд визнати недоцільним дослідження обставин кримінального правопорушення; запевнив суд, що правильно розуміє зміст таких обставин, також усвідомлює і розуміє процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження його права апеляційного оскарження вказаних обставин; зазначив, що така його позиція є добровільною.

Прокурор погодилася із заявою обвинуваченого, заперечень щодо її задоволення не мала.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.

-Характеристика, видана виконавчим комітетом Шибалинської сільської ради Бережанського району №-136/02-12 від 01 квітня 2016 року із зареєстрованого місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 є позитивною. ( а.с. 37);

-Характеристика, видана Катериніською виправною колонією управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№-46) на засудженого ОСОБА_4 який в період з 11 березня 2011 року по 11 вересня 2016 року відбував покарання за попереднім вироком суду, за своїм змістом є задовільною( а.с. 45-46);

-Згідно довідки лікаря психіатра Бережанської ЦРКЛ від 07 квітня 2016 року №- 42, обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у нарколога та психіатра зазначеного медичного закладу не перебуває. ( а.с. 43);

-Згідно розписок представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_10 від 11 серпня 2016 року, та без зазначення дати, йому повернуто шість чаш, 3 чаші пушки, 1 дискос, монстрацію, реліквіяж із мощами Архієпископа блаженного Якова Стрети, набір для хрещення дітей, 2 ємності із св. оліями, 2 ключі до дарохранильниці, 2 гіпсові статуетки Пресвятої Діви Марії, 2 вбрання для прислуговуючих біля вівтаря, 1 кустодіум, 1 ємність на св. воду, металеву кропильницю, ( а.с. 67,68).

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний тяжкий злочин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови ізоляції від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд враховує і особу обвинуваченого, - його молодий вік, фактичне добровільне зізнання та повне визнання своєї вини обвинуваченим у скоєному злочині, де він з самого початку давав правдиві та визнавальні покази, активно сприяв органам слідства у розкритті злочину, добровільно повернув викрадене, позитивно характеризується по зареєстрованому місцю проживання, відсутність претензій матеріального чи будь-якого іншого характеру до обвинуваченого потерпілої сторони, а також думку останньої щодо не суворого покарання обвинуваченого. А тому суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому слід призначити в розмірі ближче до мінімального, який визначений санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні фактично затриманий 21 лютого 2018 року, після чого, 22 лютого 2018 року йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21 квітня 2018 року із правом внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 ,99 грн. ( а.с.74-75,76-78. )

А тому, обвинуваченому ОСОБА_4 строк відбування покарання у виді позбавлення волі слід рахувати з 21 лютого 2018 року.

Долю речових доказів та процесуальних витрат по справі вирішити у відповідності до положень кримінально процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і за цією статтею призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років і 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 21 лютого 2018 року.

Вважати повернути потерпілій юридичній особі - парафії Святих Апостолів Петра і Павла Львівської Архідієцезії Римсько-Католицької церкви в м.Бережани Тернопільської області речові докази:

-Чашу з металу жовтого кольору висотою близько 15 см;

-чашу з металу жовтого кольору, висотою близько 10 см із кришкою;

-чашу з металу висотою близько 12 см із кришкою в центрі якої розп`яття;

-чашу з металу жовтого кольору, висотою близько 20 см.;

-монстрацію з жовтого металу висотою близько 25 см.;

-чашу з металу жовтого кольору висотою близько 12 см.;

-металевий ключ жовтого кольору;

-дискос з металу жовтого кольору;

-металеву конструкцію жовтого кольору з мощами Архієпископа Блаженного Якова Стрети;

-чашу (пушка) з жовтого металу з кришкою;

-чашу з металу висотою близько 12 см.;

-металевий ключ з металу жовтого кольору;

-дві металеві ємності в формі круга з кришкою для священної олії;

-чашу з жовтого кольору висотою близько 13 см.;

-набір для хрещення дітей у виді металевої ємності для священної води та кропила;

-металеву чашу з жовтого металу висотою близько 15 см.;

-дві гіпсові статуетки «Матері Божої», висотою близько 40 см.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення:

-судової мистецтвознавчої експертизи № 7-65/16 від 27 липня 2016 року кошти в сумі 2 751 ( дві тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 25 коп.

-судової мистецтвознавчої експертизи № 7-64/16 від 04 липня 2016 року кошти в сумі 3 851 ( три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) гривня 75 коп.

-судової мистецтвознавчої експертизи № 7-42/16 від 23 червня 2016 року кошти в сумі 19 809 ( дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ять) гривень 00 коп.

судової трасологічної експертизи №-1.4-379/16 від 20 квітня 2016 року кошти в розмірі 880 ( вісімсот вісімдесят) гривень 40 коп.
До набранням вироком законної сили, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін і продовжити його дію з 04 квітня 2018 року до 01 червня 2018 року включно, з правом внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1