Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4315ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 січня 2018 року щодо неї,
в с т а н о в и в:
вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК та на підставі ч. 1 ст. 71 КК призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 січня 2018 року апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою прокурора на згаданий вирок суду першої інстанції, закрито на підставі ст. 403 КПК, оскільки до початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги.
У касаційній скарзі засуджена просить переглянути зазначені судові рішення в касаційному порядку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та її особі внаслідок суворості.
Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки оскаржуваний засудженою вирок в апеляційному порядку не переглядався,

він не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що засудженою

не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того,

у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність рішення суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджена не навела обґрунтування своїх вимог відповідно до ст. 413 КПК із урахуванням положень статей 5, 370, 412, 419 цього Кодексу і ч. 5 ст. 72 КК у їх взаємозв`язку, а також не зазначила, яким чином ухвала апеляційного суду про закриття апеляційного провадження перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, враховуючи позицію засудженої, яка, як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, відкликала свою апеляційну скаргу до початку судового розгляду.

Також засудженою не вмотивовано, чому питання застосування ч. 5 ст. 72 КК

не можливо вирішити в порядку виконання судового рішення, встановленого

розділом 8 КПК «Виконання судових рішень».
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджена має підтвердити, що не пропустила такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3