Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/437/15-к
Провадження № 1-кп/490/191/2017
У Х В А Л А
12 березня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-12 жовтня 2012 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі. Судом ухвалювалось про його звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням випробувального терміну в 1 рік;

-22 травня 2013 року - Новоодеським районним судом Миколаївської області - за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України - за сукупністю цього злочину та злочину, за який він був засуджений попереднім вироком - остаточно до 4 років позбавлення волі. Судом ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 1 рік 6 місяців

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 листопада 2013 року був направлений для відбування покарання, призначеного попередніми вироками - у вигляді 4 років позбавлення волі

а також:

-26 лютого 2015 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за статтею 198 Кримінального Кодексу України - до 1 року позбавлення волі, а за сукупністю цього та попередніх вироків остаточно - до 4 років 3 місяців позбавлення волі

та

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув базову середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:

-23 вересня 2014 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі; був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням випробувального терміну в 1 рік;

а також:

-11 березня 2015 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за статтею 198 Кримінального Кодексу України - до 1 року позбавлення волі, а за сукупністю цього злочину та злочину, за який він був засуджений попереднім вироком - остаточно до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Судом ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 1 рік місяців

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, що передбачений частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України.

По справі проведене судове слідство, судові дебати, обвинувачений висловив останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Під час винесення вироку у нарадчій кімнаті з`ясувалось, що ухвалення судового рішення з дотримання встановленого у статтях 2, 7, 9 КПК України загальних засад кримінального судочинства, зокрема - повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження, не є можливим.

Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

Оскільки ухвалення вироку без дотримання таких засад суперечить вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, через що взагалі не є можливим, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінально-процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною той, яка склалась в процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суддів, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватись міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

В цьому випадку таке відновлення не порушить прав сторін у справі.

За такого суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягаю.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =
12.03.2018