15.11.2017 Провадження № 1-кп/331/510/2017
Єдиний унікальний номер 331/6890/17 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провад-ження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня, працюю-
чого майстром ТОВ «Еліт», пенсіонера, одруженого, який зареєстрований та
проживає в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
-за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

30 серпня 2017 р., приблизно об 11 год. 00 хв., водій ОСОБА_7 , керуючи мікроавтобусом
«Mercedes-Benz Vito» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій
частині пр.Соборного з боку вул.Українська в напрямку вул.Запорізької в м.Запоріжжі.
В районі будинку № 146 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, водій ОСОБА_7 зупинився в роз-
риві роздільного газону для виконання розвороту ліворуч та подальшого руху у зворотному нап-
В цей же час, в районі будинку № 146 по пр.Соборному, ОСОБА_8 , діючи в якості
пішохода, перетинала проїжджу частину пр.Соборного, рухаючись по нерегульованому пішохід-
ному переходу справа наліво по ходу руху мікроавтобусу «Mercedes-Benz Vito», у напрямку траєк-
торії руху мікроавтобусу.
Водій ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де
- п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій пови-
нен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками
перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки
пішоходу ОСОБА_8 , почав рух, здійснюючи маневр розвороту ліворуч.
Під час вказаного маневру водій ОСОБА_7 допустив наїзд керованим ним мікроавтобусом
«Mercedes-Benz Vito» на пішохода ОСОБА_8 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2372М від 27.09.2017 р. внаслідок дорож-
ньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закри-
того перелому крижі на рівні 4-5 хребців з переходом лінії перелому через корінцеві отвори зі змі-
щенням 4-го хребця наперед до 5 мм зліва, перелому передньої стінки та дна вертлюжної запади-
ни з діастазом (розходження кісткових фрагментів) 2-4 мм, перелому нижньої гілки лоної кістки
зі зміщенням по довжині та ширині до 3 мм, перелому тіла лоної кістки без зміщення кісткових
2.
фрагментів справа, уламкового перелому верхньої гілки лоної кістки зі зміщенням кісткових фраг-
ментів по довжині та ширині, уламкового перелому нижньої гілки лоної кістки з невеликим змі-
щенням, з розривом лоного зчленування, з розходженням по довжині та ширині кістки, з утворен-
ням гематоми в пресакральній клітковині, закритих переломів 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 ребер зліва зі змі-
щенням кісткових фрагментів, з пошкодженням останніми тканини лівої легені, з колабуванням
(стиснення легені) легені на всю свою висоту, без зміщення органів середостіння, з розвитком
посттравматичного лівостороннього гем пневмотораксу (скупчення крові та повітря в плевральній
порожнині) на фоні явищ травматичного шоку середнього ступеня тяжкості, набряку м`яких тканин
в області тазу, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки
для життя в момент спричинення. Також пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкод-
ження у вигляді забою та саден в області тіла, кінцівок, голови та обличчя, які кваліфікуються як
легкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю
дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-581 від 13.09.2017 р. в да-
ній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожньо-
го руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної до-
рожньо-транспортної пригоди. Технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди за-
лежала від виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні злочину визнав
у повному обсязі, пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викла-
дених в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не ос-
порюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, стосуються цивільного позову, речових доказів та судових витрат.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил без-
пеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає вчинення злочину внаслідок збігу
тяжких сімейних обставин, визнання обвинуваченим вини та щиросердне каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, вчинення злочину з необережності, обставини, що пом`якшують покарання, осо-
бу обвинуваченого, який раніше не був засудженим, має постійне місце проживання, характери-
зується за місцем роботи позитивно, є інвалідом третьої групи, має на утриманні дружину, яка є
пенсіонеркою, та малолітню онуку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вжив заходів щодо
відшкодування матеріальної шкоди та вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування по-
карання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України, без позбавлення права
керувати транспортними засобами.
Представником потерпілої ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_10 заявлений ци-
вільний позов про стягнення на користь потерпілої з ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» мате-
шкоди в розмірі 172800 грн., зазначивши, що за період лікування було витрачено на придбання
терпіла своєчасно звернулася, не відшкодувала понесені витрати, моральна шкода полягає в тому,
що потерпіла пережила емоційний стрес, порушився звичний уклад життя, погіршився її стан здо-
ров`я, вона потребує подальшого лікування.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги під-
тримала у повному обсязі.
Представник ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився, надав суду
заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав письмові заперечення, в яких просив
3.
у задоволенні позову до СК «ВУСО» відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник цивільний позов визнали частково, не погоджую-
чись з розміром заявлених вимог в частині стягнення моральної шкоди, обвинувачений ОСОБА_7
зазначив, що він не може сплатити зазначену суму через матеріальний стан.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані представником потер-
пілої документи на підтвердження позовних вимог, матеріали кримінального провадження, суд
приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або ін-
шим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час
кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвину-
ваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування матеріаль-
ної та моральної шкоди вироком покладається на обвинуваченого або на фізичну чи юридичну
особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними
діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, від-
шкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, ви-
користання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз`яснень п.5 Пленума Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, за-подіяної злочином і відшкодування безпідставно нажитого майна» не підлягають розгляду в кримі-нальній справі позови з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не вип-ливають із пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, в порядку кримінального судочинства можуть розглядатися тільки позови про відшкодування шкоди, яка безпосередньо завдана злочином. Вимоги про відшкодування матеріаль-ної та моральної шкоди, які не випливають із повідомлення про підозру (пред`явленого обвинува-чення), розгляду у кримінальному провадженні не підлягають.
Згідно до встановлених обставин, ОСОБА_7 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Обов`язок відшкодування завданої потерпілій шкоди страховиком випливає не із пред`яв-леного обвинувачення, а із договірних обов`язків про відшкодування шкоди. Законом України
«Про обов`язкове страхуванні цивільної правової відповідальності власників наземних транспорт-
них засобів» від 01 липня 2004 року передбачений порядок звернення з вимогами про відшкодуван-
ня шкоди та умов такого відшкодування. Зокрема, однією із умов вирішення питання про відшко-дування страховиком шкоди є надання потерпілою обвинувального вироку суду, що набрав закон-
ної сили щодо особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування.
За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення з ПрАТ СК «ВУСО» матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду та роз`ясни-
ти її право звернутись до страховика або до суду в порядку цивільного судочинства.
Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а частиною 2 цієї статті перед-
бачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи,
яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної
особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого
22.12.2010 р. Запорізьким ВРЕР № 1, власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_7 .
Враховуючи моральні та фізичні страждання потерпілої, сімейний та майновий стан обви-
4.
нуваченого, його ставлення до скоєного та вжиття заходів щодо відшкодування витрат на ліку-
вання потерпілої, необхідність подальшого лікування потерпілої, суд вважає необхідним цивіль-
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- мікроавтобус «Mercedes-Benz Vito» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий
на відповідальне зберіганн ОСОБА_7 , слід залишити йому ж за належністю;
- диск з відеозаписом автомобільного відеореєстратора слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
По справі є судові витрати за проведення експертизи в сумі 593,22 грн. Враховуючи, що су-
ду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, що підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_11 ініційоване питання щодо засто-
сування відносно ОСОБА_7 амністії з тих підстав, що він досяг пенсійного віку, обвинувачений
ОСОБА_7 надав суду свою згоду, письмову заяву про застосування до нього амністії.
Прокурор, представник потерпілої не заперечували проти застосування амністії відносно
Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону
України «Про амністію у 2016 році», суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., який набрав чин-
ності 07.09.2017 р., передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на
певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у
вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України:
г1) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26
Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пен-
сійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на день набрання чинності Законом Украї-ни «Про амністію у 2016 році» йому виповнилося 68 років.
Статтею 9 зазначеного закону встановлено, що амністія не застосовується до осіб, зазначе-
них у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в України», а також до осіб: е) яких за-
суджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричи-
нили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене у стані алкогольного
сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів
(частина друга статті 286 КК України).
Згідно висновку № 008309 від 30.08.2017 р. щодо результатів медичного огляду обвинува-
чений ОСОБА_7 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані алкоголь-
ного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону питання про застосування амністії суд вирішує
за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обви-нуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого, враховуючи його щиросердне каяття, а також враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий необе-режний злочин, не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживан-
ням наркотичних або інших одурманюючих засобів, він не підпадає під категорію осіб, визначе-них ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає можливим зас-тосувати до обвинуваченого амністію, звільнивши його від відбування покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
5.
5.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченому ст.286
ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, без позбав-
лення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробу-
ванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ст.1 п.«г1» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., який
набрав чинності 07.09.2017 р., звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не оби-
Цивільний позов в інтересах потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення з ПрАТ «СК
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 мо-
Речові докази по справі:
- мікроавтобус «Mercedes-Benz Vito» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий
на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити йому ж за належністю;
- диск з відеозаписом автомобільного відеореєстратора - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_12