АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/2051/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрованого

та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 9242 грн. 10 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 21 березня 2016 року приблизно о 04 год. 15 хв. керуючи технічно-справним автомобілем «Mersedes-Benz 260» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння рухаючись по проїзній частині проспекту Голосіївському в м. Києві за сторони вул. П.Потєхіна у напрямку площі Голосіївської, будучи неуважним, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 2.9. «а», 12.1 ПДР України, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхавши за межі правого краю проїзної частини дороги та здійснив наїзд на дерево поблизу будинку 86/1 по просп. Голосіївському в м. Києві, в результаті чого пасажири його автомобілю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли на місці ДТП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вказує, що суд при призначенні покарання не до кінця врахував тієї обставини, що суттєво впливає на призначення покарання, а саме перебування на утриманні обвинуваченого непрацездатних матері 1955 р.н., та батька 1956 р.н., які потребують його допомоги, і те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Зазначає про те, що обвинувачений щиро кається і повністю усвідомлює, до яких наслідків призвели його дії і свою вину повністю визнає, і просить зменшити йому термін покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином досліджених в судовому засіданні доказів, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.

Зокрема, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодружений, не працевлаштований, має на утриманні непрацездатних мати та батька, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 151 від 14.03.2017 у нього виявлена збереженість інтелектуально-мнестичних та емоційно-вольових функцій психіки, епізодичне вживання наркотичних речовин та алкоголю, що поєднуються зі збереженістю критичних здібностей, відсутністю будь-якої продуктивної психотичної симптоматики, він достатньо орієнтований у питаннях оточуючого життя, правильно розуміє протиправність кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, на теперішній час будь-яким психічним захворюванням не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на момент вчинення кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням, наркологічною залежністю не страждав, але в нього виявлялися ознаки епізодичного вживання наркотичних речовин та алкоголю, за своїм психічним станом не потребує застосування відносно нього лікування з приводу наркологічної залежності.

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_6 покаранням у виді 8 років позбавлення волі, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, обвинувачений щиро кається і повністю усвідомлює, до яких наслідків призвели його дії і свою вину повністю визнає є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4