Справа № 635/5368/17
Провадження № 1-кс/635/1201/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000728 від 15.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Харківського районного суду Харківської області подано клопотання слідчого, в якому він просить суд накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 придбав своїй дружині ОСОБА_7 вищевказаний автомобіль за довіреністю у ОСОБА_8 та який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 яке видане 05.07.2000 року, оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля.

В своєму клопотанні слідчий зазначив, що 14.09.2017 о 11-40 не експертному майданчику за адресою: Харківська область Харківський район смт. Пісочин, вул.. Надії, 15, співробітниками ХНДЕКЦ МВС України під час огляду автомобіля ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 , було виявлено зміну номерів кузова шляхом вварювання.
Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728від 15.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 290 КК України.
14.09.2017 в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год 45 хв. слідчим СВ ЛЮботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , було проведено огляд автомобіля ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 , який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено у зв`язку з тим, що без вилучення авто сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Експертом Харківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 було надано висновок експертного дослідження № 21/6350/27Д від 14.09.2017 згідно якого встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_7 , 1981 р.н., експертом було проведено криміналістичне експертне дослідження транспортног7о засобу автомобіля ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 і реєстраційних документів, що його супроводжують. Під час дослідження автомобіля було встановлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 легкового автомобіля ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 та який належить ОСОБА_5 змінений шляхом вварювання номерної панелі (з блоком прилеглих деталей) в інший автомобіль.
Опитаний ОСОБА_6 появнив наступне, що 14.09.2017 він разом із своєю дружиною ОСОБА_7 ОСОБА_10 , та його дружиною ОСОБА_11 , на автомобілі ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 приїхали до сервісного центру МВС України, який розташований у смт. Пісочин Харківського району Харківської області з метою переоформлення вказаного автомобіля на гр. ОСОБА_10 та його дружину ОСОБА_11 які придбали у нього зазначений автомобіль в серпні 2014 року. Під час огляду автомобіля експертом сервісного центру було встановлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 легкового автомобіля ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 та який належить ОСОБА_5 змінений шляхом вварювання номерної панелі (з блоком прилеглих деталей) в інший автомобіль.
ОСОБА_6 пояснив, що він ніяких дій із зміною номерів кузова не проводив, а також зазначив, що в 2012 році придбав вищевказаний автомобіль у гр. ОСОБА_8 який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 ніяких ремонтно-відновлюючих кузовних робіт не проводив і не змінював. Номери кузова, двигуна не перебивав.
Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 придбав своїй дружині ОСОБА_7 вищевказаний ОСОБА_12 вищевказаний автомобіль за довіреністю у ОСОБА_8 та який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 яке видане 05.07.2000.
Під час досудового слідства необхідно було провести судово-трасологічну експертизу з метою встановлення або ж спростування зміни ідентифікаційних номерів кузова автомобіля.
Приймаючи до уваги те, що згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. 2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того згідно ст. 170 КПУ України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

7. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

9. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ст. 170 КПК України та її назви «підстави для арешту майна», підстав для накладення арешту на майно є декілька за ч.1 та ч.2 ст. 170 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
На зазначене майно, що вилучено в ході обшуків та огляду місця події слідчий просить накласти арешт з метою його збереження в якості речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, зазначивши, що арешт майна необхідний для забезпечення проведення судово-дактилоскопічної та інших експертизи вилученого майна, у зв`язку з чим вилучене майно необхідне для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, які пов`язані із з?ясуванням всіх обставин кримінального провадження, що підлягають доказуванню.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. З огляду на наведене, вилучене майно може бути знаряддям злочину, може зберегти сліди злочину, а вилучені грошові кошти можуть бути одержані злочинним шляхом. Отже, слідчим тимчасово вилучене майно з додержанням вимог закону.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Оскільки тимчасово вилучене майно необхідно зберегти як речові докази, в тому числі для проведення судових експертиз, клопотання підлягає задоволенню і суд забороняє його відчуження та користування ним з метою недопущення втрати речових доказів.

Враховуючи наведене, суд клопотання задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000728 від 15.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21102 д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 придбав своїй дружині ОСОБА_7 вищевказаний автомобіль за довіреністю у ОСОБА_8 та який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 яке видане 05.07.2000 року, оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Слідчий Суддя ОСОБА_1 нцев