Єдиний унікальний номер справи 185/296/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року. Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

секретаря ОСОБА_10 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15,ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003210 від 17 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15,ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як на даний час підтверджено існування ризиків, предбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілого та потерпілі підтримали заявлене клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили суд обрати обвинуваченому домашній арешт.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку інших учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 16.01.2018 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 16 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду. Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченим.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_5 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 29 квітня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .