У Х В А Л А

25.10.2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю прокурора - ОСОБА_2 розглянувши клопотання процесуального керівника прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем роботи ОСОБА_3 в ДП «Перечинське ЛГ» за адресою: с. Симер, вул. Будівельників, 7 Перечинського району, майно, -

В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання, яке погоджено з прокурором, та матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000178 від 27.04.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 367 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_3 , працюючи на посаді головного лісничого ДП «Перечинське ЛГ`у лютому 2016 року вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.

Так, державне підприємство «Перечинське лісове господарство» створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 26.05.1995 року №57 «Про створення державних лісогосподарських підприємств у Закарпатській? Івано-Франківській та Чернівецькій областях», засноване на державній власності, входить до сфери управління Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства (стаття 1 Статуту ДП «Перечинське ЛГ»).

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвал Ужгородського міськрайонного суду були проведені тимчасові доступи до речей і документів.

Окрім цього, згідно відповіді Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.11.2016 №5/3-9/10843-16 ліміти на використання природних ресурсів в межах території загальнозоологічного заказника загальнодержавного значення «Тур`є-Полянський» ДП «Перечинське ЛГ» не затверджувались.
При цьому, встановлено, що працівниками ДП «Перечинське ЛГ» у січні-лютому 2016 року складено матеріали щодо відведення у прохідну рубку на 2016 рік лісової ділянки площею 2,7 га у виділі 9 кварталу 62 лісництва «Шипот» ДП «Перечинське ЛГ», що розташована на території Тур`є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, відповідно до яких попередньо відмічено в рубку 493 дерева різних порід (470 дерев породи бук, 11 дерев породи клен-явір, 12 дерев породи ялина європейська), таксовою вартістю 225 грн., в межах території загальнозоологічного заказника загальнодержавного значення «Тур`є-Полянський».
Після цього, в кінці лютого 2016 року, на підставі складених матеріалів щодо відведення вказаної ділянки в лісосіку, головний лісничий ДП «Перечинське ЛГ» ОСОБА_3 , знаходячись по місцю роботи, в адмінбудинку ДП «Перечинське ЛГ», за адресою: с. Сімер, вул. Будівельників,7, Перечинського району, Закарпатської області, достовірно знаючи, що ліміт на використання природних ресурсів у межах якого видаються дозволи на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, на 2016 рік ДП «Перечинське ЛГ» не отримувався, зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою одержання юридичною особою - ДП «Перечинське ЛГ» неправомірної вигоди у вигляді незаконно зрубаної деревини та грошових коштів отриманих від її подальшої реалізації, грубо порушуючи вимоги ст. 100 Лісового кодексу України, ст.ст.9-1 та 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»,п.п. 1.1-1.4, 2.6 Інструкції про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №27 від 24.01.2008 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 12.02.2008 року за №117/14808, незаконно підписав оформлений лісорубний квиток серії 02 ЛКБ №504212 від 25.02.2016, проставивши свій підпис у графі «лісорубний квиток видав», тобто здійснюючи повноваження керівника юридичної особи постійного лісокористувача, незаконно, з порушенням вищевказаних вимог чинного законодавства видав цей лісорубний квиток на проведення даної прохідної рубки.
У подальшому, на підставі незаконно виданого ОСОБА_3 лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №504212 від 25.02.2016 працівниками лісозаготівельної бригади ДП «Перечинське ЛГ» в період березня-квітня 2016 року прийнято лісову ділянку, що вказана у лісорубному квитку, в розробку та здійснено, за дозволом виданим з порушенням вимог чинного законодавства, вирубування в межах території загальнозоологічного заказника загальнодержавного значення «Тур`є-Полянський`на лісовій ділянці площею 2,7 га у виділі 9 кварталу 62 лісництва «Шипот» ДП «Перечинське ЛГ», що розташована на території Тур`є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, 493 дерев різних порід, із яких 118м.куб. деревини породи бук на суму 61 992 грн. реалізовано ТОВ НВП «Грифсканд-Свалява» (товарно-транспортні накладні серія ЗКА №602069 від 11.03.2016 на 25 м.куб., ЗКА №602087 від 21.03.2016 на 33 м.куб., №602148 від 16.04.2016 на 30 м.куб.,ЗКА №602177 від 22.04.2017 на 30 м.куб.), внаслідок чого державі згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи завдано збитків на суму 410723 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками згідно з приміткою до ст. 364 КК України.
27.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2017 року було проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_3 в ДП «Перечинське ЛГ» за адресою: с. Симер, вул. Будівельників, 7 Перечинського району, майно, під час якого вилучено вказані слідчим у клопотанні речі та документи.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що в органу досудового слідства виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на зазначене у клопотанні вилучене майно, зокрема документи, інші відомості та записи, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та зясування всіх обставин вичненого кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000178 від 27.04.2016, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 367 та ч. 2 ст. 364 КК України.

27.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2017 року було проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_3 в ДП «Перечинське ЛГ» за адресою: с. Симер, вул. Будівельників, 7 Перечинського району, майно, під час якого вилучено вказані слідчим у клопотанні речі та документи.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане майно з тих підстав, що такі мають значення речових доказів та можуть містити сліди кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Разом з тим з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання встановлено, що у даному кримінальному провадженні підозра у вчиненні кримінального правопорушення жодній особі не оголошена, жодних належних доказів того, що до вказаного злочину є причетним власник вилученого майна ОСОБА_3 і вилучене під час обшуку у майно відповідає вимогам ст. 173 КПК України, враховуючи, що слідчим не наведено законних правових підстав для арешту вказаного майна; не наведено можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, відтак не доведено, що таке відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України, відповідно відсутня правова підстава для арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст., 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання процесуального керівника прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем роботи ОСОБА_3 в ДП «Перечинське ЛГ» за адресою: с. Симер, вул. Будівельників, 7 Перечинського району, майно відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1