АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/138/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000162 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000162 та накладено арешт на автомобіль «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за ОСОБА_9 без встановлення заборони або обмеження користування вказаним транспортним засобом.

Слідчий суддя враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає конфіскацію майна як міру покарання, дійшов висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль з цією метою, однак, з урахуванням вимог ч. 11 ст. 170 КПК України дійшов висновку про накладення арешту на автомобіль з ключами без встановлення заборони або обмеження користування вказаним таким транспортним засобом.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав її необґрунтованості. Зазначає, що оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді конфіскації, підозрюваний може умисно пошкодити, збути або спробувати знищити майно, на яке просить накласти арешт орган досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора,, який підтримав апеляційну скаргу, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 11.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб з числа громадян України, діючи за попередньою змовою, умисно та з корисливих мотивів, з початку 2017 року та по теперішній час, вчиняють дії пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території України. Крім цього, одними із епізодів злочинної діяльності, які досліджуються в даному кримінальному провадженні є збут 26.10.2017, 15.11.2017 та 16.11.2017 наркотичного засобу «бупренорфін».

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в автомобілі «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за ОСОБА_9 . У ходжі обшуку вказаний транспортний засіб вилучено. ОСОБА_9 .

14.12.2017 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.12.2017 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки є підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказаний транспортний засіб із забороною користування та розпорядження призведе до його приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, тоді як санкцією статті 307 КК України передбачено конфіскація мана.
Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування доведено мету накладення арешту на майно у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, якою є збереження речових доказів у кримінальному провадженні та конфіскація майна як виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Разом з тим, слідчим не підтверджено обставин передбачених ч.11 ст. 170 КПК України, а саме не доведено необхідність заборони та обмеження розпоряджатися майном, а саме автомобілем марки «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 . Враховуючи вказане, слідчий суддя прийшов до висновку що вилучений автомобіль та ключі до нього підлягають поверненню їх власнику.

З таким висновком колегія суддів погодитися не може.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У зв`язку з наведеним колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, крім того зазначив, що майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, а тому є достатньо правових підстав для його задоволення. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя в ухвалі, в порушення вимог закону, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді щодо надання дозволу в користуванні та розпорядженні майном, а саме автомобілем марки «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 як власником майна так і третіми особами, виходячи з того, що в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання сторони обвинувачення.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за ОСОБА_9 без встановлення заборони або обмеження користування вказаним транспортним засобом. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162від 11.02.2017 року - задовольнити

Накласти арешт на тимчасово вилучене мано, а саме: автомобіль «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 ; механічний та електронний ключ від автомобіля FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши користуватися вказаним майном та відчужувати його на користь третіх осіб.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4