АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/622/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/44/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження відомості щодо якого внесені 12.03.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001357 щодо:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Апостолове
Дніпропетровської області, зареєстрованого в
АДРЕСА_1 ,
мешкаючого без реєстраці за адресою:
АДРЕСА_2 ,-

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в радгоспі «Власть труда»
Новосільського району Орловскої області, який без реєстрації
мешкає за адресою
АДРЕСА_3 ,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України за апеляційною скаргою і доповнення до неї потерпілого ОСОБА_8 , на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017р.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_10
обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисник обвинувачених ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

В зміненій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду в частині стягнення з обвинувачених моральної шкоди на його користь.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017р. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного окремо визнано винуватими і засуджено за ч.2 ст.296 КК України за ознаками: грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, призначивши, кожному окремо, покарання:
-за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3р.;
-за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2р.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно, кожному призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання обвинуваченим призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 4 років позбавлення волі.
ОСОБА_6 на підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнено від призначеного покарання.
ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2р.
На підставі ст.76 КК України покладені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 покладено на орган з питань пробації за місцем його проживання.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1191,56 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1321,02 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання по речовим доказам.

Потерпілий ОСОБА_8 , обґрунтовуючи вимоги зміненої апеляційної скарги просить змінити вирок в частині цивільного позову, вказує на те, суд безпідставно задовольнив його вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково в розмірі 3000 грн. вказує, що суд не врахував, спричинених йому, діями обвинувачених, моральних та фізичних страждань, які позначилися негативними змінами у його житті: щоденні негативні переживання та спогади, страх можливого повторення події, фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, тощо.

Потерпілий вказує, що в момент отримання тілесних ушкоджень він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я.

ОСОБА_8 зазначає, що під час досудового розслідування і судового розгляду він зазнавав постійних хвилювань, через, що 10.04.2017р. він переніс гостре порушення мозкового кровообігу, у зв`язку з чим змушений був щомісяця витрачати чималу суму коштів на придбання ліків, тому, виходячи із засад розумності та справедливості, як постраждалий він визначив розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 40000 грн. з обвинувачених, солідарно.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу не подані.

За обставин встановлений судом першої інстанції та детально викладених у вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017р. обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , 05 грудня 2015р., приблизно о 06.30 год. на автомобілі таксі марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_8 , приїхали до будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 , із мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно групою осіб без попередньої змови, грубо порушуючи громадський порядок, почали наносити ОСОБА_8 удари кулаками в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію досудовим слідством встановити не надалося можливим), від чого потерпілий ОСОБА_8 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, почали наносити ОСОБА_8 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію досудовим слідством встановити не надалося можливим). Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_12 , яка неодноразовими зауваженнями відволікла увагу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим скористався ОСОБА_8 та втік з місця події.
Після цього вже за відсутності потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із мотивів явної неповаги до суспільства групою осіб, грубо, порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії знищенням та пошкодженням чужого майна, пошкодили шашку «Таксі», вартістю 200 грн., та DVD - програвач марки «Alpine», вартістю 600 грн., які були встановлені в автомобілі таксі марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , чим заподіяли потерпілому майнову шкоду на загальну суму 800 грн.
Крім того, 05 грудня 2015р., приблизно о 06.35 год., в ході скоєння хуліганських дій ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, безпідставно із хуліганських мотивів, групою осіб без попередньої змови, почали наносити йому удари кулаками рук в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), від чого останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моральності, почали наносити ОСОБА_8 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), після чого їх дії були помічені ОСОБА_12 , яка неодноразовими зауваженнями відволікла увагу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_8 скориставшись нагодою втік з місця події.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ХІ-го ребра ліворуч зі зміщенням, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні (21 добу), та закриту черепно-мозкову травма: струс головного мозку, синці - навкруги лівого ока, у лобно-скроневій області ліворуч, на лівій щоці; садна - на лівому крилі носа, шість у тім`яно-потиличній області; синець на лівій бічній поверхні черевної стінки, у середній її третині; садна на лівій бічній поверхні шиї, у верхній її третині; на тильній поверхні 1-ого пальця правої кисті; на задній поверхні лівого передпліччя, у верхній його третині; на лівій бічній поверхні черевної стінки, у нижній її третині, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів
Крім того, в цей же день приблизно о 06-45 год. в ході вчинення хуліганські дій ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , помітили на вході другого під`їзду ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, діючи спільно з ОСОБА_6 , із хуліганських мотивів безпідставно групою осіб без попередньої змови, грубо порушуючи громадський порядок, затягли ОСОБА_10 всередину під`їзду на сходи та почали наносити ОСОБА_10 удари кулаками рук в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моральності, почали наносити ОСОБА_10 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), після чого їх дії були помічені ОСОБА_12 , та неодноразовими зауваженнями були припинені.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження: забійна рана нижньої губи, параорбітальні гематоми, садна обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), три садна в проекції правого колінного суглоба, садно в проекції лівого колінного суглоба, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки.
Потерпілий ОСОБА_8 , в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, підтримав вимоги зміненої апеляційної скарги, просив змінити вирок суду, в частині цивільного позову, задовольнивши його цивільний позов у повному обсязі.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення зміненої апеляційної скарги потерпілого, просила вирок суду щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишити без змін.
Обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 , просили рішення суду першої інстанції щодо них залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, обговоривши наведені в зміненій апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до вимог ст.91 КПК України вид і розмір шкоди відноситься до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, як слідує зі змісту ч.3 ст.374 КПК України, суд в мотивувальній частині ухваленого вироку повинен навести докази на підтвердження доведеності обставин, визначених в ст.91 КПК України, мотиви їх оцінки й зазначити підстави для задоволення цивільного позову.

При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з обвинувачених завданої ними моральної шкоди потерпілому, вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, першої інстанції приймаючи рішення щодо розміру моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням, призначив розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн.
Разом з цим, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_8 , в частині відшкодування моральної шкоди, та дійшовши висновку, що потерпілий має право на відшкодування лише у розмірі 3000 грн., суд не в повній мірі прийняв до уваги характер та обсяг душевних та фізичних страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення, теперішній стан його здоров`я та тяжкість вимушених змін у житті.
Так, суд не врахував, що обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скоєно злочин який які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, потерпілому було завдано тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому XI-го ребра ліворуч зі зміщенням, та закриту черепно-мозкову травму мозку, та інші тілесні ушкодження(ар.кр.пр.37-39т.1).
Також, не в повній мірі враховано судом суттєві негативні зміни в способі та якості життя потерпілого, погіршення стану здоров`я, які він зазнав в зв`язку з протиправним ушкодженням здоров`я, що перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Урахувавши обставини вчиненого злочину, характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий від злочину внаслідок спричинення йому середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, та про які він зазначає в своїй апеляційній скарзі, які суттєво вплинули на його стан здоров`я та самопочуття, а також враховуючи сімейний стан обвинувачених, а саме, що обвинувачений ОСОБА_13 має на утриманні малолітнього сина (ар.пр.161, т.1), обидва обвинувачені одружені (ар.пр.150, 159, т.1), частково відшкодували спричинену шкоду (ар.кр.пр56-58, т.4) й виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди на його користь необхідно збільшити до 20 000грн.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Змінену апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 і доповнення до неї, задовольнити частково.
Змінити вирок Апостолівського районного суду ніпропетровської області від 22 листопада 2017р., яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
В частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 збільшити розмір моральної шкоди.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
В іншій частині вирок - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3