Справа № 362/4639/17
Провадження № 1-кс/362/897/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001281 від 05 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з клопотання, арешт майна, мотивований тими, що у провадженні Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001281 від 5.09.2017 року за ч.1 ст.190 КК України, щодо шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.05.1993 року.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.06.2017 року реєстратором реєстраційного відділу при Васильківській районній державній адміністрації зареєстровано право власності на спірну квартиру на ім`я ОСОБА_5 за договором дарування квартири від 15.11.2006 року між ОСОБА_4 та останнім, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за реєстровим № 773.

З огляду на вищевикладене, на думку слідчого є достатні підставі вважати, що ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, підробив вищезазначений договір дарування кварти, на підставі якого збуло зареєстровано право власності.

Враховуючи, що власник спірної квартири ОСОБА_5 може її реалізувати (продати, подарувати, закласти та інше), що призведе до неможливості повернення законному власнику, слідчий вважає, що є необхідність у накладені на неї арешту.

Відповідності до положень ч.3 та ч.4 ст. 70 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову та враховуючи, що незастосування заборони розпоряджатися майном призведе до того, що вищевказана земельна ділянка може бути проданою, подарованою або будь-яким іншим чином відчуженою на користь інших осіб, а це як наслідок призведе до втрати забезпечення можливої конфіскації цього майна або цивільного позову, а тому є необхідність заборонити відчужувати вищевказане нерухоме майно на користь інших осіб.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цьогоКодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 5 та 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1ст.190 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Тому, з метою збереження об`єкту кримінально-протиправних дій та заборони відчуження квартири, що як наслідок призведе до втрати забезпечення можливої конфіскації цього майна або цивільного позову, є необхідність накладення арешту на вказану квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1