Справа № 484/4444/17
Провадження № 1-кп/484/78/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаусове-2 Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, вдівця, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , без реєстрації, паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.01.2008 року Сокальським РВ ГУМВС України у Львівський області, ІНН НОМЕР_2 , затриманого 30.11.2017 року, раніше судимого:

- 11.12.1984 року військовим трибуналом Харківського гарнізону за ст. 240 ПА УК УРСР до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 34 КК УРСР направлено у дисциплінарний батальйон на той же строк;

- 22.08.1986 року військовим трибуналом Миколаївського гарнізону за ст. ст. 240 ПА, 215-3 ч.1, 241 ПА, 42 УК УРСР до 4 років позбавлення волі; звільнився 12.07.1990 року по відбуттю строку покарання;

- 09.01.1991 року військовим трибуналом Миколаївського гарнізону за ст. ст. 215-3 ч.3, 86 ч.2, 193 ч.3, 215-3 ч.2, 215 ч.1, 142 ч.2 КК УРСР до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки;

- 10.11.1998 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 140 ч.3, 140 ч.2, 145 ч.1, 215-3 ч.2, 208, 42 КК УРСР до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 10.01.2002 року за постановою міського суду Ленінського району Кіровоградської області від 30.09.2002 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців;

- 23.07.2003 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 289 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.3, 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 27 днів 04.08.2012 року за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2012 року;

- 26.03.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 289, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; звільнився 16.09.2016 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 30 днів за ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

за відсутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 згідно заяв

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року близько 07.30 години ОСОБА_6 , який раніше неодноразово був засуджений за угон транспортних засобів, прямуючи до центрального ринку м. Первомайська по вул. Гагаріна біля заводу «Первомайськдизельмаш» побачив, що біля дороги між хлібним кіоском та медичним центром «Агапіт» стоїть автомобіль ВАЗ-2107 бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , належний на праві власності ОСОБА_8 . Одразу у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Виконуючи задумане, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, ОСОБА_6 підійшов до вказаного транспортного засобу і наявними у нього ключами до автомобілів марки ВАЗ, які він завжди мав при собі, відчинив двері автомобіля, завів його з`єднавши дроти, зрушив з місця і попрямував до м. Обухів Київської області, завдавши своїми протиправними діями матеріальну шкоду власнику автомобіля ОСОБА_8 в сумі 20 000 грн. Викраденим автомобілем розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене повторно.

Крім того, 29.11.2017 року ОСОБА_6 вирішив повторно вчинити аналогічний злочин і маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, 29.11.2017 року близько 08.30 години з метою угону транспортного засобу прийшов до будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що там постійно знаходиться автомобіль ВАЗ-2104 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . Виконуючи задумане, впевнившись, що його дії непомітні для оточуючих, підійшов до зазначеного вище автомобіля, заздалегідь приготованими ключами від автомобіля ВАЗ відчинив двері, з`єднав дроти замка запалювання, завів автомобіль і зрушив з місця, попрямувавши до м. Суми, тобто незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ-2104 білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , завдавши своїми злочинними діями матеріальну шкоду останньому на суму 20 142 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих злочинів, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданого збитку не оспорював і пояснив, що 14.02.2017 року вранці проходив біля медичного центру «Агапіт». Того часу його вагітну доньку, яка живе в м. Обухів, ображав чоловік і він хотів до неї поїхати, тому коли побачив автомобіль ВАЗ-2107 бежевого кольору, вирішив його угнати, щоб з`їздити до доньки. При собі у нього були ключи від автомобілів ВАЗ. Ними він відімкнув двері автомобіля, завів двигун, з`єднавши дроти запалювання і поїхав. Біля м. Біла Церква скінчився бензин і він покинув автомобіль, далі поїхав автостопом. Що з тим автомобілем сталося, не знає. В листопаді 2017 року мав намір поїхати в м. Суми, для чого вирішив викрасти автомобіль. Знав, що біля ринку постійно стоїть автомобіль ВАЗ-2104 білого кольору. Підійшов до нього, тими самими ключами відкрив його, завів двигун і вирушив у м. Суми. Біля м. Кременчуг його зупинили поліцейські за порушення Правил дорожнього руху і виявили, що автомобіль угнаний, після чого його затримали. Після затримання він добровільно зізнався в угоні автомобіля ВАЗ-2107. Під час слідчих експериментів пояснення давав правдиво і добровільно, ніхто не чинив на нього тиску. У скоєному розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи не оспорював. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст викладених в обвинувальному акті обставин. У суду нема сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, тому судом не досліджувались усі докази у справі на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, фактичні обставини, викладені в обвинуваченні, підтверджуються протоколами огляду місця події, фототаблицями до них; свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, які підтверджують їх належність на праві власності потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; розпискою потерпілого ОСОБА_7 про отримання викраденого транспортного засобу; довідками про вартість викрадених транспортних засобів; висновком експерта про вартість автомобіля ВАЗ-2104 д.н.з. НОМЕР_4 ; постановою про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху від 29.11.2017 року.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 289 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, а також данні про особу винного, який визнав себе винним, розкаявся у вчиненні, сприяв розкриттю злочинів, не має постійного місця реєстрації та проживання; за тимчасовим місцем проживання у с. Чаусове-2 Первомайського району характеризується посередньо; офіційно не працює; утриманців не має, раніше мав інвалідність, але на даний час її строк не продовжено; раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини; тривалий час провів у місцях позбавлення волі; неодноразово звільнявся умовно-достроково, але як і цього разу у період дострокового звільнення вчиняв нові злочини.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, негативний стан здоров`я.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий, сімейний стан, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, основне покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі. Суд вважає недоцільним призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки про наявність будь-якого майна у ОСОБА_6 інформація відсутня.

Крім того, нові злочини ОСОБА_6 вчинив у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, а тому на підставі ст. 71 КК України до нового покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 26.03.2013 року у справі № 484/922/13-к.

Оскільки обвинувачений засуджується до реального відбуття покарання за тяжкі злочини, з метою забезпечити в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне залишити раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбуття покарання обвинуваченому слід обчислювати з моменту затримання, тобто з 30.11.2017 року /а.с.45/ та на підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 30.11.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Судові витрати і речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.03.2013 року у справі № 484/922/13-к, провадження № 1-кп/484/33/13 та остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 30 листопада 2017 року.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 за період з 30.11.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ: