Справа № 740/2379/17
Провадження № 1-кс/740/735/17
УХВАЛА

31 жовтня 2017 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю ст. слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 , прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «OPEL Movano DTI», кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, який зареєстрований та перебуває у його користуванні, з посиланням на те, що 13.06.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю його племінника ОСОБА_6 , на автомобіль накладено арешт слідчим суддею, на даний час всі експертизи в рамках кримінального провадження проведені.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні, причини неявки не повідомлені.
Слідчий Ніжинського ВП ГУНП України ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, пояснивши, що по даному кримінальному провадженню 14 серпня 2017 року проведена транспортно-трасологічна експертиза, висновок якої відсутній, також буде проведений слідчий експеримент із використанням арештованого автомобіля.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, пояснивши, що висновок транспортно-трасологічної експертизи експертом не виконаний, після отримання даного висновку потрібне призначення автотехнічної експертизи.

Клопотання не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

13 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 внесено відомості за повідомленням про факт дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на вул. Прилуцька в м. Ніжині Чернігівської області за сдідуючих обставин: 13 червня 2017 року близько 15.40 год. біля будинку № 76 по вул. Прилуцька м. Ніжина автомобіль марки «OPEL Movano DTI», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, що належить ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_6 , рухаючись у напрямку залізничного вокзалу, здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_7 , яка рухалася у попутному напрямі. В результаті ДТП остання отримала тілесні ушкодження.

13 червня 2017 року автомобіль марки «OPEL Movano DTI» вилучено під час огляду місця події та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, даний автомобіль визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

15 червня 2017 року ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду накладено арешт на автомобіль марки «OPEL Movano DTI», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів кримінального провадження.

Станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження триває.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбаченихч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
В судовому засіданні також встановлено, що по даному кримінальному провадженню проведена транспортна-трасологічна експертиза, висновок якої не виконаний, та наявні підстави для проведення автотехнічної експертизи та слідчого експерименту.
Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За таких обставин арешт, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 , як власника автомобіля, з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Також встановлена співрозмірність втручання у діяльність ОСОБА_5 , як власника майна, з потребами кримінального провадження, при цьому останнімне доведено, що потреба у накладенні арешту відпала чи арешт накладено необґрунтовано, у зв"язку з чим підстави для задоволення клопотання відсутні. Також слідчим суддею враховується, що на даній стадії досудового розслідування, із врахуванням необхідності проведення необхідних експертиз та процесуальних дій по проведенню слідчого експерименту, без отримання відповідних висновків слідчий позбавлений можливості у встановленому порядку робити висновок про відповідність дій ОСОБА_6 вимогам чинного законодавства, чи буде визнаний останній підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного на майно ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .