Справа № 520/898/17
Провадження № 1-кп/520/279/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0000742 від 01.03.2017 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мінківка Артемівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживавшого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживавшого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

Встановив:
08.11.2016 року близько 13 годин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Одесса, вул. Академіка Корольова, 23, діючи спільно за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном, застосували до потерпілого ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли численні удари кулаками та ногами в область голови та тіла потерпілого, чим умисно спільними діями спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани області внутрішнього кінця правої надбрівної дуги, носової перетинки, синця та садна потиличної області, синця потиличної області зліва, садна лобно-тім`яної області, лобної області зліва, забої (що виразились набряками) м`яких тканин та синці нижніх повік обох очей з переходом на виличні області, синці правої кисті, лівої кисті, синець та садно в області лівого колінного суглобу, синець області лівого колінного суглобу з переходом на гомілку та садно області колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичного експерта №3304 від 05.12.2016 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_7 з кишені потерпілого ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон марки «Кенески», вартістю 600 гривень в якому знаходилась сім карта оператора стільникового зв`язку «МТС» НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, на якій грошові кошти були відсутні,та гроші у сумі 150 гривень, які передав ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 760 гривень.

Згодом при затриманні обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_7 викрадене у потерпілого майно було вилучено і повернуто потерпілому, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 08.11.2016 року близько 13 годин вони йшли разом з ОСОБА_7 по вул.Ак.Корольова в м.Одесі, де побачили потерпілого, який був у нетверезому стані. Вони дали потерпілому прикурити цигарку, потім ОСОБА_7 вдарив потерпілого, а він зробив потерпілому підсічку під ногу, від чого потерпілий впав, ОСОБА_7 забрав у потерпілого мобільний телефон і гроші. Він взяв у ОСОБА_7 мобільний телефон, викрадений у потерпілого і пішов уперед. Потерпілий наздогнав його і ОСОБА_7 , вони ще декілька разів його вдарили, він впав. Потім його і ОСОБА_7 затримали працівники поліції, у нього вилучили мобільний телефон, викрадений у потерпілого.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 08.11.2016 року близько 13 годин вони йшли разом з ОСОБА_7 на вул.Ак.Корольова, побили потерпілого ОСОБА_8 , після чого відкрито викрали його майно: мобільний телефон і гроші в сумі 150 грн.

Він підтверджує, що між ними була попередня змова на скоєнні грабіжу потерпілого, їх дії були сумісними.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що потерпілий просить суд про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України, їх винуватість підтверджується дослідженими судом доказами:

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 08.11.2016 року близько 13 годин вона йшла по вул..Ак.Корольова в м.Одесі з дітьми зі школи і побачила, як двоє обвинувачених, яких вона впізнає в залі судового засідання, разом притиснувши потерпілого, обидва спільно наносили потерпілому удари по тілу, після чого вона бачила, як потерпілий йшов за обвинуваченими і кричав обвинуваченим, щоб вони віддати йому телефон. Першим з місця події біг Цимбал, а за ним ОСОБА_12 , який повертався до потерпілого і говорив йому, щоб він вгомонився.

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 пояснили, що вони являються працівником поліції. 08.11.2016 року вони знаходились в районі вул.Ак.Корольова в м.Одесі за викликом про сімейну сварку. На вулиці до них звернувся потерпілий, який був побитий, в шоковому стані і пояснив, що його побили двоє хлопців і забрали у нього мобільний телефон, при цьому описав зовнішність нападників. Вони негайно почали розшукові заходи, в ході яких ними на прилеглій території були виявлені обвинувачені, яких вони впізнають в залі судового засідання, які почали від них тікати. Прийнятими заходами на місці був затриманий ОСОБА_7 , іншим екіпажем був затриманий ОСОБА_15 , потерпілому була викликана швидка медична допомога.

-Витягом з ЄРДР від 08.11.2016 року;

-Протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2016 року;

-Протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року з фото таблицями;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2016 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , як осіб, які 08.11.2016 року близько 13 годин із застосуванням насильства, що не є небезпечне для життя та його здоров`я, які заволоділи його майном.

-Протоколом затримання ОСОБА_6 , з якого вбачається, що 08.11.2016 року ОСОБА_6 затриманий безпосередньо після вчинення злочину. У ОСОБА_6 у присутності понятих був вилучений мобільний телефон «Keneksi»;

-Протоколом затримання ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 08.11.2016 року ОСОБА_7 затриманий безпосередньо після вчинення злочину.

-Протоколом огляду предмету з фототаблицею - мобільного телефону «Keneksi» від 09.11.2016 року;

-Постановою про залучення в якості речових доказів мобільного телефону «Keneksi» від 09.11.2016 року;

-Звітом про незалежну оцінку мобільного телефону «Keneksi», згідно якого ринкова вартість складає 610 грн.;

-Протоколом огляду предмету від 09.11.2016 року;

-Постановою про залучення в якості речових доказів від 09.11.2016 року;

-Висновком судово-медичного експерта №3304 від 05.12.2016 року, згідно якого у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани області внутрішнього кінця правої надбрівної дуги, носової перетинки, синця та садна потиличної області, синця потиличної області зліва, садна лобно-тім`яної області, лобної області зліва, забої (що виразились набряками) м`яких тканин та синці нижніх повік обох очей з переходом на виличні області, синці правої кисті, лівої кисті, синець та садно в області лівого колінного суглобу, синець області лівого колінного суглобу з переходом на гомілку та садно області колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що досліджені судом докази є належними, достовірними, допустимими і достатніми для підтвердження вини обвинуваченого у скоєнні злочину.

Суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, доведена.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину проти власності, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер корисливого злочину, наслідки вчинення злочину та розмір завданої шкоди потерпілому, особу обвинуваченого, що відшкодовано шкоду потерпілому шляхом вилучення і повернення викраденого майна працівниками поліції, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв корисливий злочин, та враховуючи особу обвинуваченого, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість на вчинення корисливих злочинів, не працевлаштованість без поважних причин, а тому суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину проти власності, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер корисливого злочину, наслідки вчинення злочину та розмір завданої шкоди потерпілому, особу обвинуваченого, що ОСОБА_7 являється інвалідом 3-ї групи, що відшкодовано шкоду потерпілому шляхом вилучення і повернення викраденого майна працівниками поліції, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв корисливий злочин, та враховуючи особу обвинуваченого, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість на вчинення корисливих злочинів, не працевлаштованість без поважних причин, а тому суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 186 КК України.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м.Одеси від 04.11.2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ст.185ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.ст.75, 76 КК України строком на 1 рік.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2016 року ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку та 17.01.2017 року знятий з обліку Київського РС пробації.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв злочин 08.11.2016 року, а іспитовий строк за попереднім вироком суду закінчився 04.11.2016 року, суд приходить до висновку, що немає підстав для застосування ст.71 КК України при призначенні покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.11.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.11.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України , суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 08.11.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.11.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 08.11.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.11.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон повернути власнику потерпілому ОСОБА_8 , речі, вилучені у обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1