Справа № 520/4069/18
Провадження № 1-кп/520/778/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2018 рокуКиївський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0000304 від 07.02.2018 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Затишшя Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 року в 14 годин 32 хвилини ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, разом прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 , де з прилеглої до вказаного домоволодіння території таємно викрали рулон металевої сітки-рабіци, довжиною 10 метрів та висотою 2 метри, вартістю 800 гривень, та дві металеві труби довжиною 2 м. 20 см., вартістю 100 гривень за кожну на загальну суму 200 гривень.

Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Згодом викрадене майно працівниками поліції було повернуто потерпілому, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно від малознайомої йому людини стало відомо, що на прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3 знаходится сітка-рабиця і металеві труби, які він вирішив викрасти з метою здати як металобрухт. Для цього він домовився з малознайомим йому хлопцем разом вчинити крадіжку, тому що металеві конструкції важкі.

06.02.2018 року близько 14 годин 30 хвилини він разом з малознайомим йому хлопцем прибули за адресою:АДРЕСА_3 , де з прилеглої до домоволодіння території таємно викрали рулон металевої сітки-рабіци, довжиною 10 метрів та висотою 2 метри та дві металеві труби довжиною 2 м. 20 см.

Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення він разом з малознайомим йому хлопцем втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Він згоден з вартістю викраденого ними майна, також згоден, що вони спричинили потерпілому матеріальну шкоду у сумі 1000 гривень.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 07.02.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2018 року;

-Протоколами огляду місця події від 06.02.2018 року;

-Протоколом огляду предмету від 07.02.2018 року;

-Постановами про залучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.02.2018 року і від 08.02.2018 року та розпискою потерпілого про повернення йому викраденого майна;

-Звітом про незалежну оцінку майна.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що потерпілий просить про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для їївиправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1