Номер провадження: 11-кп/785/72/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси, від 06 жовтня 2017 року, у кримінальному провадженні № № 0000461, внесеного до ЄРДР 28 серпня 2014 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Оскарженим вироком ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два)роки.

Згідно з положеннями ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов`язки: -виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Відповідно до оскаржуваного вироку, 28 серпня 2014 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на залізничному вокзалі станції Одеса-Головна в м. Одесі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити, повторно таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_9 сумку з ноутбуком «Emachines» та зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 2165 гривень 54 копійки. Після чого з викраденим ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь. Однак, незабаром був затриманий працівниками поліції, і викрадене майно було в нього вилучене.

Прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій та призначеного покарання, вважає, що вказаний вирок підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.

Зокрема в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи положення ст. 76 КК України, поклав контроль за виконання вироку на орган, який не існує, а саме на кримінально-виконавчу інспекцію.

Враховуючи наведене, прокурор просить змінити вирок Приморського районного суду м. Одеси, від 06 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_8 .

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, застосувати до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. В іншій частині прокурор просить залишити вирок без змін.

Заслухавши прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить о висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у повному обсязі знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу засудженого, а також обставини, як обтяжуючі, так і пом`якшуючі покарання, що дало суду можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.76 КПК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Між тим, в порушення вказаної правової норми, суд першої інстанції у вироку помилково поклав на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, не передбачені вказаною правовою нормою, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. Тобто, нагляд за обвинуваченим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, був покладений судом на неіснуючий орган.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано норму закону України про кримінальну відповідальність, не застосувавши закон, який підлягає застосуванню, в частині, що стосується обов`язків, які покладає суд на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та органів нагляду за вказаною особою.

Викладені обставини свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, що, відповідно до положень п.4) ч.1 ст.409, п.1) ст. 413 КПК України, тягне за собою зміну оскарженого вироку.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор просив змінити вирок, застосувавши до ОСОБА_8 дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки. Враховуючи ті обставини, що за вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 був визначений іспитовий строк 2 (два) роки, вимога прокурора погіршує становище обвинуваченого, що, відповідно до положень п.3) ч.1 ст.407, ч.1 ст.418 КПК України вимагає скасування вироку в частині призначення покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

За таких обставин вимога прокурора про зміну вироку із застосуванням до ОСОБА_8 дії ст. 75 КК України, та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 370-372, 376, 404, 407, 409, 413, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси, від 06 жовтня 2017 року, у кримінальному провадженні № № 0000461, внесеному до ЄРДР 28 серпня 2014 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати до ОСОБА_8 дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2