Номер провадження: 11/785/40/17
Номер справи місцевого суду: 1-40/2009
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року, якою залишено без змін вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 17.12.2009 року відносно засуджених за ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Садово Каларашського району Республіки Молдови, молдаванина, громадянина України з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.08.2006 року Фрунзівським районним судом за ст. 121 ч. 2 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі,

до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді двох років позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі,-

встановив:
Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що 05.01.2003 року, приблизно о 15:00 годині, знаходячись в домі ОСОБА_8 , який розташований в с. Першотравневе Фрунзівського району Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, після якого вони умисно спричинили ОСОБА_8 численні тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер у себе в домі.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_8 помер, ОСОБА_7 07.01.2003 року таємно заховав труп ОСОБА_8 у викопаній півтораметровій ямі, в підвалі будинку домогосподарства ОСОБА_8 .

20.04.2010 року ухвалою апеляційного суду Одеської області зазначений вирок суду за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та прокурора було залишено без змін.

13.07.2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року.

В апеляційній скарзі засуджений просить поновити йому строк для оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що ухвала апеляційного суду є незаконною, необґрунтованою та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вказує на те, що строк на касаційне оскарження ним пропущений з поважних причин через те, що суди порушили його право на захист, та в порушення вимог ч. 2 ст. 45 КПК України 1960 року, не надали йому захисника, оскільки він страждає на тяжке психічне захворювання та є інвалідом ІІ групи.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду його клопотання, однак в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.383 КПК України в редакції 1960 року (далі - КПК України), у касаційному порядку також можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Відповідно до ч.2 ст.386 КПК України, касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
Частиною третьою цієї норми також передбачено, що у разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Згідно зі ст.353 КПК України, У разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.
У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Постанова судді чи ухвала суду, винесена відповідно до частини першої чи частини четвертої цієї статті, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що ухвала апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року була постановлена без участі засудженого ОСОБА_6 .
Копію зазначеної ухвали апеляційного суду та вироку суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 отримав 03.09.2010 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою (т.2, а.с.376).
Крім того, згідно з актом ознайомлення з матеріалами справи, 08.09.2010 року засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з матеріалами справи в повному обсязі.
З моменту ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та отримання копій вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду засуджений ОСОБА_6 неодноразово звертався до суду з різними скаргами та заявами, а також подавав касаційну скаргу, яка була повернута йому у зв`язку з порушенням процесуального порядку подачі такої скарги (т.2, а.с.410-413).
При цьому із заявою про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_6 не звертався протягом майже семи років, аж до 13.07.2017 року.
При цьому у клопотанні засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження не зазначено, з яких причин він не міг звернутись з таким клопотанням та касаційною скаргою протягом такого тривалого терміну.
Зазначені у клопотанні доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанції його права на захист апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки засудженому неодноразово роз`яснювались порядок та строки касаційного оскарження судових рішень відповідних судів.
Крім того, зазначені доводи жодним чином не підтверджують неможливість звернення засудженого з касаційною скаргою на судові рішення протягом встановленого Законом строку на касаційне оскарження, в тому числі з огляду на те, що протягом тривалого строку ОСОБА_6 звертався з численними заявами та скаргами до судів першої, апеляційної та касаційної інстанції, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Ради Суддів України та інших органів державної влади.
Таким чином, доводи клопотання не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінальної справи, у зв`язку з чим визнаються апеляційним судом безпідставними.
В судове засідання засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання, не з`явився, про причину неявки не повідомив, жодних переконливих доводів в обґрунтування вимоги про поновлення строку на касаційне оскарження не надав.
За таких обставин апеляційний суд вважає заявлене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необґрунтованим та доходить висновку про необхідність відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 377, 383, 386 КПК України в редакції 1960 року, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4