Справа № 495/5834/17
№ провадження 1-кс/495/2061/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
28.08.2017 року ОСОБА_4 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.
Скаржник просить суд скасувати постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001568 від 16.06.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України.
Так, постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 22.08.2017 року було закрито кримінальне провадження №0001568 від 16.06.2017 року за ч.1 ст.190 КК України (Шахрайство) «у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення».Своє рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував наступним: «В ході досудового розслідування було встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений цивільно-правовий договір, строк дії якого до 23.05.2018 року. Було встановлено, що ОСОБА_6 будучи контрагентом ОСОБА_4 по вказаному договору неналежно виконує умови договору. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини. Спори по невиконанню або неналежному виконанню цивільно-правових зобов 'язань вирішуються в порядку цивільного судочинства.Враховуючи вищевикладене, дії вищевказаних осіб не потрапляють під кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України».
Скаржник стверджує, що із вказаної постанови вбачається, що при прийнятті зазначеного рішення слідчий керувався п.2 ч.1 ст.284 КПК України, на підставі якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо «встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення». Проте, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення можлива лише за умови, що дане діяння дійсно мало місце. Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження «у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення» слідчий безпідставно послався як на правову підставу для прийняття ним такого рішення на п.2 ч.1 ст.284 КПК України.Зазначене слідчим у своєї постанові в частині того, що було встановлено в ході досудового розслідування, жодним чином не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення і не доводить цього.Згідно абзацу 1 мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого: «До ЧЧ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що його контрагент по договору поставки виробів отримавши передоплату по договору не викопує умови договору».
Проте, із зазначеної постанови слідчого не вбачається, що в ході досудового розслідування ним було встановлено, що ОСОБА_7 , будучи контрагентом ОСОБА_4 по вказаному договору, отримувала якісь гроші і взагалі не заперечує цієї обставини. Не зазначено у постанові слідчого і те, що під час досудового розслідування ніш було встановлено, коли, від кого, на яких умовах і яку саме суму грошей отримала ОСОБА_6 , кому належать ці гроші, на які цілі ОСОБА_6 їх витратила і з яких причин не виконує умови договору.Тобто, слідчий під час проведення досудового розслідування не з`ясував всі юридично значимі обставини для прийняття законного і обґрунтованого рішення у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, неналежне виконання умов договору ОСОБА_6 , що нібито було встановлено слідчим і зазначено ним у своєї постанові, передбачає те, що ОСОБА_6 якось виконує умови договору, хоча і неналежно. Проте ОСОБА_6 навіть не приступала до виконання умов зазначеного договору, незважаючи на те, що вже давно сплив передбачений укладеним з нею договором строк його виконання. Докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_6 хоча б неналежним чином виконує умови договору слідчий не навів у своєї постанові.
Таким чином, висновок слідчого ОСОБА_5 про неналежне виконання умов договору ОСОБА_6 не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і свідчить про необ`єктивність і упередженість слідчого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 при прийнятті ним оскаржуваного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.Тому, закрити зазначене кримінальне провадження саме «у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення», передбаченого ч.1 ст.190 КК України, слідчий мав право, якби він отримав беззаперечні докази того, що не було самого факту заволодіння ОСОБА_6 чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, чи ОСОБА_6 не є суб`єктом злочину. Проте з постанови слідчого цього не вбачається.
Скаржник зазначає, що вищезазначене свідчить про те, що всупереч вищенаведеним вимогам ч.2 ст.9, ст.25, п.2 ч.1, ч.2 ст.91, ст.92, п.2 ч.5 ст.110 КПК України, слідчий ОСОБА_5 не всебічно, неповно і упереджено дослідив обставини кримінального провадження; не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила; не доказав форму вини, мотив і мету вчиненого ОСОБА_6 діяння, пов`язаного із заволодінням нею чужим майном; не перевірив отримані докази і не дав їм належної оцінки з метою встановлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження; не забезпечив прийняття законного і неупередженого процесуального рішення у цьому кримінальному провадженні; не навів у своєї постанові переконливі відомості про мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.Більше того, слідчий ОСОБА_5 навмисно приховав докази винуватості ОСОБА_6 , як то заяву ОСОБА_8 до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 26.07.2017 року про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
За твердженням скаржника, таке недбале, упереджене ставлення слідчим ОСОБА_5 до виконання своїх процесуальних обов`язків перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 , у повному обсязі підтримав скаргу та просив її задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, був повідомлений належним чином.

Згідно із ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001568 від 16.06.2017 року, вислухавши представника скаржника, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.303 ч.1 п.2 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.
Пункт 1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Як вбачається зі скарги, перевірка обставин, викладених у скарзі заявника ОСОБА_4 всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим поверхнево, не всебічно і не повно, а відтак рішення про його закриття є передчасним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення, винесена 22.08.2017 року слідчим СВ Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 передчасно та підлягає скасуванню, бо слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку, а саме: не з`ясовано з усіх боків обставини та належні доказів, не перевірено та не спростовано версії заявника, що стосуються події злочину, а тому скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 110, 214, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України т задовольнити.

Постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001568 від 16.06.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1