Справа № 520/6657/16-к
Провадження № 1-кс/520/1282/16
УХВАЛА
06.06.2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , ст. слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси, клопотання ст. слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідчого вбачається, що У провадженні слідчого відділу Таїровського відділення Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 29.04.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України. 29.04.2016 до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 про те, що в період часу з 2014 по 2015 рік, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись у м. Одесі, під приводом продажу дизельного генератора «С.G.M.-20LW(230B)», не маючи при цьому на те законних підстав, шахрайським шляхом заволоділи належними йому грошовими коштами у сумі 286 000 гривень. Досудовим розслідуванням установлено, що 30.09.2014 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було укладено договір поставки дизельного генератора С.G.M.-20LW(230B) та обладнання до нього, відповідно до якого останній як постачальник зобов`язувався виконати поставку обладнання та забезпечити його гарантію на умовах та в порядку, передбачених договором. Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що приблизно в вересні 2014 року, він за допомогою мережі Інтернет знайшов оголошення щодо продажу компанією «Техконтракт» дизельного генератора С.G.M.-20LW(230B) та зателефонував за номером НОМЕР_1 , зазначеним в оголошенні. В ході телефонної бесіди за зазначеним номером, ОСОБА_5 спілкувався з особою, яка представилась ОСОБА_6 та який запропонував останньому придбати дизельний генератор С.G.M.-20LW(230B), виробництва Італії, на що той погодився. Так, 30.09.2014 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було укладено договір поставки дизельного генератора С.G.M.-20LW(230B) з двигуном «Lombardini» та обладнання до нього. При цьому, лише 15.05.2015 року, ОСОБА_6 поставив ОСОБА_5 дизельний генератор С.G.M. - 20LW з двигуном «Перкенсон» під приводом того, що нібито генератор С.G.M.-20LW(230B) з двигуном «Lombardini» під час транспортування отримав пошкодження та був відправлений заводу-виробнику, прострочивши при цьому виконання своїх зобов`язань на 6 міс. Разом з цим, у вказаний період часу ОСОБА_5 передавав ОСОБА_6 грошові кошти за поставку та продаж генератора, усього на загальну суму 286 000 гривень. В свою чергу, 18.03.2016 до Київського районного суду м. Одеси звернувся гр. ОСОБА_7 та повідомив, що він на прохання ОСОБА_6 має перевірити технічний стан установленого дизельного генератора.
Разом з цим, установлено, що у провадженні Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження 0001296 від 30.03.2016 за заявою ОСОБА_7 про те, що гр. ОСОБА_6 13.05.2015 шляхом обману під приводом використання на підставі договору оренди обладнання, заволодів дизельним генератором «FG Wilson P22», який в подальшому реалізував третім особам, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » майнову шкоду на загальну суму 221200 гривень. 17.05.2016 було повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.
У скоєні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні у повному обсязі доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Під час досудового розслідування встановлено, що у власності дружини підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 станом до 11.03.2016 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2007 по справі 2-6473/2007, перебувало у приватній власності 91/100 частки об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прийнято 15.04.2009), тобто право власності на зазначений об`єкт нерухомості у останньої виникло під час перебування у шлюбі з підозрюваним ОСОБА_6 . Крім того встановлено, що у власності дружини підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 станом до 11.03.2016 перебувало у приватній власності земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :47:013:0017), право власності на яку у останньої виникло під час перебування у шлюбі з підозрюваним ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, земельна ділянка та об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом до 11.03.2016 знаходились у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Однак, 11.03.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 був посвідчений договір дарування земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за №683, відповідно до якого донбка підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_10 прийняла у дар земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :47:013:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та віднесену до категорії земель житлової та громадської забудови. Того ж дня, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 був посвідчений договір дарування об`єкту нерухомого майна-домоволодіння, укладений між дружиною підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та їх донькою ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за №681, відповідно до якого остання прийняла у дар 91/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 11.03.16 відомості щодо права власності ОСОБА_10 на вказані об`єкти нерухомості були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили суд задовольнити його вказуючи, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлені об`єктивні та розумні підстави вважати, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та запобігання при цьому можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення, 11.03.2016 між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були укладені формальні договори дарування земельної ділянки та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 , зареєстровані в реєстрі за № 683 та 681 відповідно.
25.05.2016 потерпілим ОСОБА_5 в рамках зазначеного кримінального провадження заявлено позовну заяву до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням на загальну суму 700 000 гривень.

Так, з метою запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомості- земельної ділянки та домоволодіння, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та відшкодування в подальшому шкоди потерпілому ОСОБА_5 , завданої внаслідок вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення існує необхідність в накладені арешту у кримінальному провадженні на зазначені об`єкти нерухомості. Разом з цим, вартість майна, на яке належить накласти арешт є частково співмірною розміру шкоди, завданої зазначеним кримінальним правопорушенням. За клопотанням прокурора, з метою забезпечення збереження майна, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на зазначені об`єкти до законного власника та метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, слідчий суддя вважає за доцільне здійснювати розгляд клопотання про арешт майна, без повідомлення осіб, на яких зареєстровано право власності на зазначені об`єкти нерухомості.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує задоволення клопотання, оцінивши всі обставини у сукупності, беручи до уваги, що на теперішній час наявні обґрунтовані підстави вважати, що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :47:013:0017) та домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01), які розташовані по АДРЕСА_1 на даний час належать доньці підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_10 здобуте останньою з формальних підстав, з метою забезпечення їх збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 63 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
1.Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :47:013:0017), площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 683 від 11.03.2016 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 .
2.Накласти арешт 91/100 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 681 від 11.03.2016 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -01).
Ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення згідно ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1