Справа ЄУН 714/559/17
Провадження № 1-кп/714/10/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

законного представника потерпілого: ОСОБА_6

перекладача: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з прокуратури Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000090 від 13 квітня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 з 28.12.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 , 1985 року народження, разом з якою вони проживають за адресою АДРЕСА_1 спільно з двома малолітніми дітьми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народженими, від шлюбу та малолітнім потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого ОСОБА_4 не являється.

ОСОБА_4 , проживаючи спільно з малолітнім ОСОБА_10 , систематично, з 2009 року принижував його людську гідність, що виражалось в постійних образах, висловлені в його сторону нецензурних слів, зверхньому ставленні, упередженому ставленні по відношенню до своїх рідних дітей, а також систематично жорстоко поводився з малолітнім ОСОБА_10 , що виражалось у неодноразовому нанесенні побоїв, які завдали фізичних і психічних страждань останньому.

09.04.2017 року після обіду ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та за місцем проживання в ході виниклого словесного конфлікту з малолітнім ОСОБА_11 , наніс йому удар долонею по обличчю, після чого став викручувати руки за спину, намагаючись зв`язати останнього, спричинивши своїми діями фізичного болю.

Цього ж дня 09.04.2017 року біля 19 години малолітній ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, будучи ображеним такими діями ОСОБА_4 , а також не витримавши систематичного приниження людської гідності, жорстокого поводження із ним зі сторони ОСОБА_4 , вирішив покінчити життя самогубством через повішання. З метою доведення свого замислу до кінця, зайшов до приміщення сараю, який розташований на території господарства, побачив мотузку, яка була прив`язана до дерев`яної перекладини, у вигляді петлі, яку в подальшому поставив собі на шию та стрибнув вниз. В цей час до сараю зайшла бабуся ОСОБА_12 , яка побачивши, що малолітній ОСОБА_10 висить на мотузці, стала кричати та кликати на допомогу, щоб зрізати мотузку. В подальшому потерпілий був знятий з петлі мотузки, яку перерізав сам обвинувачений ОСОБА_4 , в результаті чого вдалося попередити самогубство дитини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 485 д від 04.05.2017 року у потерпілого ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: садна по передньо-боковій поверхні шиї у верхній третині на 2,0 см нижче пипкоподібного паростка зліва та на 1,0 см нижче тіла нижньої щелепи зліва; в ділянці кута нижньої щелепи справа.

У судовому засіданні ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав повністю та пояснив, що потерпілий ОСОБА_11 є його пасинком. Він іноді не слухається, та той виховує останнього та може інколи вдарити по попі, накричати. 09 квітня 2017 року його дружина ОСОБА_13 , яка являється матір`ю ОСОБА_11 , попросила допомогти їй забрати у нього мобільний телефон, так як їй зателефонував класний керівник та сказав, що ОСОБА_11 грає у гру «Синій кит». Дитина не хотіла віддати телефон, але він зловив його та силою відібрав і віддав дружині. ОСОБА_11 його назвав непристойними словами, у зв`язку з чим він вдарив дитину по обличчю. Дитина побігла до кімнати бабусі ОСОБА_14 . Конфлікт було вичерпано. Через деякий час прибігає до нього в кімнату співмешканець бабусі ОСОБА_15 та кричить, щоби той допоміг та приніс ножа, тому що ОСОБА_11 повісився. Коли він забіг до сараю то побачив, що бабуся тримає його за ноги і він ножем відрізав мотузку. Не думав, що дії які він зробив для того щоби забрати мобільний телефон призведуть до таких наслідків.

Потерпілий ОСОБА_10 будучи допитаний суддею-слідчим Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_16 02.08.2017 року показав, що він проживає в с.Остриця Герцаївського району разом із мамою, бабусею, молодшими братиками та вітчимом. Коли приходить зі школи то йде додому до його прабабусі в цьому ж селі. Вітчим більше грається із його меншими братиками, а коли він залишається сам вдома із останнім, то боїться його та йде з дому або із матір`ю або до прабабусі. До менших дітей вітчим відноситься краще ніж до нього. Останній зловживає спиртними напоями, та коли приходить додому п`яний, то часто кричить на нього та б`є. В той день він образив молодшого братика на що вітчим вдарив його та крутив йому руки. ОСОБА_11 стало дуже прикро. Пізніше вітчим із мамою забрали у нього силою телефон, який він сам собі купив. Під час події відібрання телефону його забрала бабуся ОСОБА_17 . Після цього він побіг у сарай та накинув мотузку на шию. Ця мотузка була в сараї в господарстві де він проживає із мамою та бабусею та була колись гойдалкою. Побачивши це прибігла бабуся ОСОБА_18 та почала кричати, і вітчим прибіг та перерізав мотузку. На другий день приїхали працівники міліції. У нього на шиї були сліди від мотузки. Коли він біг та хотів повіситися, то не розумів що за цей вчинок когось покарають, йому лише стало образливо за всі ті знущання та кривди та хотів щоби його залишили в покої.

Вина обвинуваченого ОСОБА_19 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що сусіди їй говорили, що обвинувачений ОСОБА_4 інколи б`є потерпілого ОСОБА_10 , сама вона особисто не бачила. Свідок проживає із своєю матір`ю, тобто прабабусею потерпілого. До останніх подій останній проживав у них на протязі 2 чи 3 років. Потерпілий хлопчик хороший, добре навчався, але у нього не складалися відносини із вітчимом ОСОБА_4 . Своїх братиків дітей обвинуваченого він любив. Про вітчима він нічого ніколи не говорив. Чи бив ОСОБА_11 вітчим, він їй та її матері-його прабабусі нічого не говорив. Про те, що обвинувачений бив ОСОБА_11 їй відомо зі слів сусідів, які проживають поряд. Про обставини, які сталися 09 квітня 2017 року їй стало відомо від інших людей. В той день до них ні ОСОБА_11 , ні його мати ОСОБА_13 до них не приходила. У ОСОБА_11 був мобільний телефон, але чи він грав у якійсь ігри їй не відомо.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що обвинувачений проживає із нею по сусідству біля 10 років. Від першого шлюбу у матері ОСОБА_13 є син ОСОБА_11 та з обвинуваченим у неї є двоє дітей. Останній не раз бив потерпілого ОСОБА_11 . Він від першого класу проживав у своєї прабабусі. Обвинувачений не любив останнього. Коли його рідні діти зроблять якусь шкоду, то ОСОБА_4 завжди бив ОСОБА_11 . Їй це відомо зі слів самого хлопчика, який неодноразово їй скаржився. Коли тільки ОСОБА_11 приходив до господарства матері від прабабусі, то завжди була сварка. Коли він проживав у прабабусі, то був завжди охайний, чистий та доглянутий, а як тільки приходив до матері то брудний та неохайний. Мати ніколи належним чином не доглядала свого сина ОСОБА_11 . Останній є сусідом та однокласником її доньки. Також стверджувала, що ОСОБА_11 ніколи не грав у гру «Синій кит», коли був у неї вдома, тому що вона це дуже прискіпливо контролювала.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що він є класним керівником потерпілого ОСОБА_11 . Обвинуваченого він знає як батька його учня. ОСОБА_11 не дуже розповідав у класі, що у нього відбувається в сім`ї. Свідок завжди як класний керівник запитував у ОСОБА_11 як там у нього в сім`ї, але останній завжди відповідав, що все добре, але бачив, що останній щось недоговорює. До школи дитина ходила вчасно та справно, не завжди виконувала всі домашні завдання, але це було інколи. Із дітьми спілкувався нормально. Що відбувалося в сім`ї, ОСОБА_11 не розповідав ні йому, ні однокласникам. Свідок бачив неодноразово, що ОСОБА_11 перебував в мережі Інтернету, тому він зателефонував матері останнього щоби та забрала у нього телефон, так як той грає у гру «Синій кит». Мобільний телефон у нього забрала мати. До цих подій йому не було відомо, що ОСОБА_11 б`ють вдома.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона є соціальним педагогом-логопедом. Коли в країні був ажіотаж із грою «Синій кит», вона розмовляла із ОСОБА_11 . Але відносно лише даної гри, а не відносно обстановки в його сім`ї. Інколи він їй говорив, що його кривдять в сім`ї, але як, яким чином не говорив. ОСОБА_11 , як їй відомо, не грав у гру «Синій кит», тільки дивився в Інтернеті.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що вона є заступником директора школи з виховної роботи. Вона відвідувала сім`ю ОСОБА_11 як сім`ю, яка перебуває в складних життєвих обставинах. В школі ОСОБА_11 був адекватною дитиною, не бився із однокласниками та мав хорошу поведінку. Чи грав останній у гру «Синій кит» їй не відомо, лише відомо що щось було зі слів класного керівника, тобто свідка ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона є завідуюча амбулаторією в с.Остриця. Сім`ю ОСОБА_27 знає добре. Про події які сталися 09 квітня 2017 року їй стало відомо пізніше від колег та односельчан. Не очікувала, що обвинувачений міг це зробити, так як він «мягкотілий». Але часто бачила останнього в нетверезому стані. Вона часто із представниками влади відвідувала дану сім`ю, так як та перебувала у складних життєвих обставинах. Інколи було таке, що обвинувачений не пам`ятав, що у нього була комісія. Потерпілий ОСОБА_11 не часто хворів, щеплення робилися вчасно, про психологічний стан їй не відомо. Але коли приводили дитину на щеплення не помічала тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона з обвинуваченим перебуває у шлюбі 10 років. Старший син ОСОБА_11 не рідний син останньому. З обвинуваченим у неї є двоє дітей віком 9 та 6 років. У ОСОБА_11 були погані відносини із вітчимом-обвинуваченим. Сусідка ОСОБА_21 навчила дитину тікати з дому та він у неї вдома грав у гру «Синій кит». 9 квітня 2017 року нічого не було, дитина собі надумала. В цей день вона забрала у дитини телефон, так як їй зателефонував класний керівник та сказав, щоби забрати у ОСОБА_11 телефон, так як той грає у гру «Синій кит». Коли забрали у ОСОБА_11 телефон, той почав виражатися нецензурною лайкою в сторону обвинуваченого, а той в свою чергу на це вдарив його по попі. Після цього ОСОБА_11 пішов до своєї прабабусі. У дитини не було на шиї ніяких слідів. В той день вона особисто забрала ОСОБА_11 у своєї бабусі, а не її мати витягла його з петлі.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що у її доньки ОСОБА_13 від першого шлюбу є син ОСОБА_11 . Коли вона вийшла заміж вдруге обвинувачений не злюбив ОСОБА_11 , постійно його ображав, бив і тому той проживав у своєї прабабусі. На ОСОБА_28 ходив колядувати та заробив деяку суму грошей та придбав собі мобільний телефон. В той день мати ОСОБА_13 та обвинувачений забрали у дитини телефон, а той крутив дитині руки. ОСОБА_11 сказав, що щось зробить із собою. Він вийшов із кімнати та десь вийшов. Свідок подумала, що він пішов до своєї прабабусі. Коли вийшла на вулицю, то побачила що ОСОБА_11 повісився. Вона схопила його за ноги та почала кричати, щоби їй хтось допоміг. ЇЇ співмешканець ОСОБА_29 покликав обвинуваченого і той перерізав мотузку. Дитина не грала ні в які ігри.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що 9 квітня 2017 року почався конфлікт із-за того, що обвинувачений та мати ОСОБА_13 забрали у ОСОБА_11 мобільний телефон. Була невелика потасовка, це обвинувачений заломлював руки ОСОБА_11 та не давав телефон, мати стояла та дивилася. ОСОБА_11 покликав свідка та попросив, щоби той покликав бабусю ОСОБА_30 . Той так зробив і остання припинила цю бійку. ОСОБА_11 пішов в кімнату бабусі Люди. Через деякий час хлопчик пішов і всі думали що пішов до своєї прабабусі. Пізніше ОСОБА_31 вийшла на двір і свідок почув сильний крик. Коли він вибіг то побачив, що вона тримає дитину в руках а у нього на шиї мотузка. Він побіг до хати та з ним вийшов разом обвинувачений із ножем та перерізав мотузку.

Крім показів свідків вина ОСОБА_4 підтверджується також іншими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2017 року, з якого вбачається що ОСОБА_10 09 квітня 2017 року намагався покінчити життя самогубством ( а.к.п. 14 );

- протоколом огляду місця події від 12.04.2017 року з фото таблицею, з якого вбачається, що місцем події є недобудований сарай та мотузка за допомогою якої неповнолітній намагався повіситися ( а.к.п. 16 - 22 );

- висновком експерта № 73, з якої вбачається, що на шматках мотузки знайдено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність клітин з ядрами, придатними для даного виду дослідження. При встановленні групової належності клітин, виявлено антигени А і В та антиген А на всіх об`єктах. Антиген ОСОБА_32 є властивим для неповнолітнього ОСОБА_10 і може походити від нього. Антиген ОСОБА_33 є для нього чужорідним і може походити від іншої особи, в крові якої міститься даний фактор ( а.к.п. 38 40 );

- висновком експерта № 401 екс від 14.04.2017 року, з якго вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна по передньо-боковій поверхні та у верхній третині на 2.0 см нижче пипкоподібного паростка зліва та 1.0 см нижче тіла нижньої щелепи зліва, в ділянці кута нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам відповідають події та відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.к.п. 45 );

- висновком експерта № 485 д від 04.05.2017 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна по передньо-боковій поверхні та у верхній третині на 2.0 см нижче пипкоподібного паростка зліва та 1.0 см нижче тіла нижньої щелепи зліва, в ділянці кута нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті стискання шиї петлею мотузки ( матерчата, діаметром 0,5 мм, з накладеними пластмасовими пластинками ), при спробі повішання, по строку та обставинам можуть відповідати часу події та відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.к.п. 47 -48 );

- актами відвідування за місцем проживання від 29.03.2017 року, 13.07.2017 року, 23.12.2016 року та 23.09.2016 року, з яких вбачається, що в будинку де проживає потерпілий ОСОБА_10 не прибрано, їжа погано приготовлена, діти ходять брудні недоглянуті, присутній запах алкоголю, сміття розкидано повсюди, вітчим обвинувачений ОСОБА_4 перебував у нетверезому стані ( а.к.п. 102 105 );

- протоколом огляду мобільного телефону від 04.05.2017 року, з якого вбачається, що в даному телефоні встановлено дві сім-карти МТС та Київстар ( НОМЕР_1 ). Під час включення мобільного телефону загружаються всі програми. В телефонній книзі наявні деякі номера телефонів, у папці смс повідомлення наявні тільки повідомлення від МТС та Київстар, із текстом різних налаштувань, будь-яких інших смс повідомлень не має. На момент огляду картка МТС заблокована оператором, виходу в Інтернет мережу на момент огляду не було ( а.к.п. 107 );

- висновком судово-психіатричного експерта № 269 від 30.05.2017 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може з урахуванням віку усвідомлювати свої дії та керувати ними. Особистісна та емоційна незрілість, які властиві потерпілому є характерними для його вікового періоду. Рівень психічного (інтелектуального та емоційно-вольвого) розвитку неповнолітнього ОСОБА_10 цілком відповідає його дійсному віковому періоду. Ознак підвищеної схильності до фантазування не виявляє ( а.к.п. 120 -122 ).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.120 КК України є вірною, тобто доведення особи до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, систематичного приниження її людської гідності, вчинене щодо неповнолітнього.

Як вбачається із показів свідка ОСОБА_12 . ОСОБА_4 неодноразово ображав потерпілого. Свідок ОСОБА_21 показала суду, що дитина коли приходила до неї додому гратися із її донькою, то розповідала, що обвинувачений ображає його. Класний керівник ОСОБА_22 та заступник директора з виховної роботи ОСОБА_24 показали, що вони відвідували сім`ю потерпілого, так як та була не благополучна. Свідок ОСОБА_20 підтвердила той факт, що дитина певний час проживала у своєї прабабусі та їй відомо від сусідів де проживає його мати ОСОБА_13 , що обвинувачений часто ображав ОСОБА_11 і тому той проживав у прабабусі.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.5 ст.12 КК України вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення (ч.3 ст.120 КК України) є особливо тяжким злочином.

Суд, відповідно до ст.65 КК України, визнає щире каяття визнання вини як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Також суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 не хотів та не бажав настання таких тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не знайдено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Суд враховує і те, що ОСОБА_4 не бажав настання таких наслідків і вчиняв дії по їх усуненню, а саме відрізав мотузку та спільно із свідком ОСОБА_12 вчиняв дій щоб повернути малолітнього ОСОБА_10 до свідомості.
Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, щовиправлення і перевиховання останнього можливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання, що йому слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки відповідно до п.1 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Речові докази у справі суд визнає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст.100 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.120 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 ( п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 ( три ) роки.

Відповідно до п.1 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі, який знаходиться на а.к.п.37 зберігати при справі.

Речовий доказ, а саме два фрагменти мотузки, які перебувають на зберіганні в камері схову Герцаївського ВП Строжинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.42 43 ).

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Ergo», переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 передати потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_1 ( а.к.п. 107 108 ).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1