Справа № 589/2414/17
Провадження № 1-кп/589/91/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000855 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Ямпільського району Сумської області, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, студента 2 курсу Хіміко-технологічного коледжу імені Івана Кожедуба, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20.06.2017р. близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, за допомогою викрутки, зірвав замок з дверей підсобного приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 та проник в середину, звідки таємно викрав дитячу коляску, що належать ОСОБА_5 , вартістю згідно з висновком експерта 2433 грн, після чого залишив місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 2433 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що 20.06.2017р. вночі викрав дитячу коляску з підсобного приміщення гуртожитку, розташованого навпроти його будинку. Викрадену коляску приніс до себе до додому і на сайті ОЛХ розмістив оголошення про її продаж, однак продати не встиг.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому, вказує, що на вчинення злочину його спонукало скрутне матеріальне становище, у якому він опинився.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, разом з тим звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, з 9 років став сиротою і отримав відповідний статус, виховувався опікуном, разом з тим отримав середньою спеціальну освіту та за поясненнями обвинуваченого продовжує навчання у Хіміко-технологічному коледжі імені Івана Кожедуба Сумського державного університету, обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк, найближчий до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів та вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком один рік.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Не зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається, оскільки обставини справи свідчать про недостатність факторів знищуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання необхідно скасувати, зважаючи на прийняте судом рішення в частині призначеного покарання та відсутність на даній стадії кримінального провадження ризиків, які можуть будь-яким чином перешкодити досягненню завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування).

Речові докази, а саме: дитячу коляску - залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи № 19/119/9-3/2198е від 03.07.2017р. в розмірі 296 гривень 61 копійок.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1