н/п 1-кс/490/7374/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
слідчий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаєва, громадянина України, національність українець, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.05.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 24 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Сторони кримінального провадження й інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
слідчий ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_3 захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
13.12.2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи перебуваючи в маршрутному таксі №2, що знаходилось біля зупинки громадського транспорту по проспекту Центральному вул. 3-тя Слобідська в м. Миколаєві, побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка у лівій руці тримала рюкзак, після чого у нього виник умисел, направлений на таємне заволодіння чужого майна.
ОСОБА_3 діючи умисно з метою власного збагачення переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних спонукань підійшов ззаду до ОСОБА_7 , відкрив її рюкзак, викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 450 грн. та направився до виходу з маршрутного таксі. Дії ОСОБА_3 були помічені ОСОБА_7 , вона вголос вимагала ОСОБА_3 припинити неправомірні дії та зупинитися, однак її вимоги ОСОБА_3 ігнорувалися і він продовжував швидкою ходою рухатися по проспекту Центральному у напрямку вул. Садової.
Усвідомлюючи той факт, що його дії з викрадення гаманця стали явними для потерпілої, ОСОБА_3 утримуючи вказане майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму у розмірі 450 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 підозрюється у відкритому заволодінні чужим майном (грабежі) вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.12.2017 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується наступними зібраними доказами:
- показами потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду місця події, показаннями підозрюваного ОСОБА_3 , речовим доказом.
З метою запобігання спроби ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_3 вину не визнав. В пояснені вказав обставини викладені в протоколі його допиту, якими заперечує причетність до інкримінованого йому злочину. Вважає недоцільним застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, яка доводи клопотання підтримала, просила їх задовольнити; думку підозрюваного, захисника,які заперечували про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
Частина 2 ч. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий, остання судимість за злочин передбачений ч. 2 ст. 189 КК України (вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2012р.) не погашена, не працює, не має джерел постійного прибутку, страждає на хворобу туберкульоз легенів, проходить лікування у Миколаївському міськтубдиспасері, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, злочин у вчиненні якого підозрюється є суспільно небезпечним, вчиненим повторно.
Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, визначення застави в даному випадку є згідно вимог ч. 4 ст. 183 КПК України є правом слідчого судді.
Доводи захисника щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність вважаю передчасними.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194196-197, 372 КПК України слідчий суддя -,
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 лютого 2018 року включно без права внесення застави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1