1-кп/381/234/18
381/710/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000160 від 12.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Паляниченці, Фастівського району, Київської області, українки, громадянки України, не працюючої, розлученої, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-

встановив:
ОСОБА_4 08 лютого 2018 року перебувала в приміщенні магазину ТОВ «РУШ» магазин «Єва» по вул. З. Козара, 13 в м. Фастові Київської області, де в неї виник умисел на незаконне, протиправне заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 08.02.2018 близько 15 години 40хвилин перебуваючи за вищевказаною адресою., таємно від оточуючих, з товарів, які знаходилися на торгових полицях взяла туш «Буржуа» (ультра чорна) вартістю 259,00 грн., туші «Буржуа» (об`єм) вартістю 249, 00 грн., та рукавички WF2017-10, вартістю 99,90 грн., які поклала до кишені своєї куртки та попрямувала до виходу, після чого не розрахувавшись за вказаний товар залишила приміщення магазину, спричинивши ТОВ «РУШ» магазин «Єва» матеріального збитку на загальну суму 607, 90 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
28 лютого 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений нею злочин, а саме, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді отримана згода обвинуваченої на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Обвинувачена в судовому засіданні, просила вказану угоду з представник потерпілого ОСОБА_5 , яка також не заперечувала проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачена безумовно і повно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявила, що здатна реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченій узгодженого з потерпілим покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд, шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження, додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також, суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винної і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , форма та зміст угоди про примирення від 28 лютого 2018 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2018 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000160.
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1