печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про арешт майна,-
В С Т А Н ОВ И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проводиться розслідування кримінального провадження внесеного 20 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході проведення обшуку, проведеного 14 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67474/17-к в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 вилучено грошові кошти у сумі 73 300 (сімдесят три тисячі триста) доларів США, а саме: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 733 шт. на загальну суму 73 300 (сімдесят три тисячі триста) доларів США, купюри номіналом 200 (двісті) Євро у кількості 5 шт. на загальну суму 1 000 (одна тисяча) Євро, купюри номіналом 500 (п`ятсот) Євро у кількості 15 шт. на загальну суму 7 500 (сім тисяч п`ятсот) Євро, купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро у кількості 139 шт. на загальну суму 6 950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) Євро, купюри номіналом 100 (сто) Євро у кількості 52 шт. на загальну суму 5 200 (п`ять тисяч двісті) Євро, з зазначенням серійних номерів. В подальшому постановою слідчого зазначені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та з викладених у ньому підстав просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи на те, що вилучені в обшуку грошові кошти ніяким чином не стосуються кримінального провадження та набуті законним шляхом.
Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проводиться розслідування кримінального провадження внесеного 20 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67474/17-к з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке здобуте у результаті його вчинення надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за гр. ОСОБА_4 - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 92275129.
В ході проведення обшуку, проведеного 14 листопада 2017 року на підставі вказаної ухвали в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено грошові кошти у сумі 73 300 (сімдесят три тисячі триста) доларів США, а саме: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 733 шт. на загальну суму 73 300 (сімдесят три тисячі триста) доларів США, купюри номіналом 200 (двісті) Євро у кількості 5 шт. на загальну суму 1 000 (одна тисяча) Євро, купюри номіналом 500 (п`ятсот) Євро у кількості 15 шт. на загальну суму 7 500 (сім тисяч п`ятсот) Євро, купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро у кількості 139 шт. на загальну суму 6 950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) Євро, купюри номіналом 100 (сто) Євро у кількості 52 шт. на загальну суму 5 200 (п`ять тисяч двісті) Євро, з зазначенням серійних номерів.
Постановою старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві ОСОБА_6 від 15 листопада 2017 року, грошові кошти в сумі 73 300 доларів США та 20 650 Євро у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.
Визнаючи речовим доказом вказані грошові кошти слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою сприяння в ухиленні від сплати податків та на виконання попередньої змови, використовуючи реквізити, печатки, банківські рахунки тощо, виготовлюють від імені номінальних директорів заздалегідь створених підконтрольним їм підприємств, первинні документи (договори, податкові накладні, акти виконаних робіт, видаткові накладні тощо). Проте, як встановлено слідством, поставка товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) в адресу суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки фактично не відбувається, а створюється лише видимість легальних господарських операцій.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Положенням ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000150 від 20 липня 2017 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

З наданих в обґрунтування заперечень власника майна матеріалів вбачається, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 29 листопада 2016 року у цивільній справі №766/6993/16-ц розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Також вбачається, що згідно договору позики укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , останній передано безпроцентну позику у розмірі 1 596 000,00 грн., в строк до 17 січня 2018 року.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти виявлені та вилучені в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67474/17-к в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів як виду заходу забезпечення кримінально-правового характеру щодо фізичної особи та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для накладення арешту на грошові кошти виявлені та вилучені в ході обшуку, проведеного 14 листопада 2017 року, що належать ОСОБА_4 , а так само розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своє власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, в розпорядження слідчого судді не надано доказів на підтвердження розміру збитків та заявленого цивільного позову, що свідчить про недоведеність прокурором співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності з положеннями ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Разом з тим, згідно витягу з ЄРДР, долученого до матеріалів клопотання, вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні відсутня фізична особа, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, тобто ОСОБА_4 , у приміщені якої вилучені кошти, на які прокурор просить накласти арешт, є третьою особою у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України.
Так, враховуючи, положення ч. 1 ст. 214 КПК України, з якої вбачається обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та аналізуючи відомості, які внесені до ЄРДР у межах кримінального провадження № 0000150 від 20 липня 2017 року, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що оскільки слідчим або ж прокурором відповідні відомості щодо причетності, зокрема, зазначених у клопотанні фізичних осіб не внесені до ЄРДР, то відповідно вони слідчим, прокурором отримані та встановлені не були, що не дає підстав вживати заходи забезпечення щодо майна ОСОБА_4 .

А тому, на грошові кошти виявлені та вилучені в ході обшуку, проведеного 14 листопада 2017 року, що належать ОСОБА_4 , в силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України не може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів як, заходу забезпечення кримінально-правового характеру щодо фізичної особи та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на грошові кошти, які виявлені та вилучені в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67474/17-к в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

З огляду на вищевикладене та у відповідності з положеннями ч. 3 ст. 173 КПК України, грошові кошти виявлені та вилучені в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67474/17-к в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 підлягають поверненню особі, в якої їх вилучили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку проведеного 14 листопада 2017 року майна в рамках кримінального провадження №0000150 відмовити.
В силу положень ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 17 год. 35 хв. 04 грудня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1