Справа № 554/8620/17
Дата документу 11.01.2018
В И Р О К
Іменем України
11 січня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000035 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 23 вересня 2014 року не прибув із лікувального закладу до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та в подальшому проводив час за місцем проживання в с. Високе Лохвицького району Полтавської області, нікуди не відлучався та займався домашніми справами. 24 серпня 2017 року обвинувачений добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону та повідомив про вчинення злочину.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Наголосив, що причиною самовільного неповернення його з лікувального закладу явилось те, що він після отриманого поранення під час обстрілу в ході проведення АТО, не отримав належної медичної допомоги в військовому лікувальному закладі, а навпаки лікарями був звинувачений у симуляції захворювання з наміром ухилення від проходження військової служби, що його обурило та підштовхнуло до пошуків інших шляхів лікування та усунення наслідків ушкоджень, отриманих в ході участі в бойових діях, пов`язаних з захистом незалежності та територіальної цілісності України. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій, вчинених внаслідок несправедливого та образливого до себе ставлення з боку тих посадових осіб, які грубо порушили свої обов`язки та не надали йому належної кваліфікованої медичної допомоги.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки він, являючись військовослужбовцем, в умовах особливого періоду вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, його участь у бойових операціях по захисту інтересів України, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, добровільно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого під час його звільнення від відбування покарання покласти на командування військової частини за місцем проходження ним військової служби.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1