Справа № 357/4767/17
1-кп/357/754/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)09.06.1996 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.3 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі. Звільнений 01.08.1997 року.

2)04.11.2002 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнени08.04.2006 року по відбуттю покарання;

3) 02.04.2007 року вироком Козятинського районного суду Вінницької області за ч. 2, ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 23.10.2009 року умовно достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів;

4)19.12.2011 року вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч.ч.2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі

5)06.04.2012 року вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі
6)16.01.2014 року вироком Козятинського міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі

7)30.07.2014 року вироком Бердичівського міського суду Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Хотів, Києво-Святошинскього району Київської області, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 раніше судимого:

1)09.08.1991 року вирком Київського міського суду п. «а» ст.. 247 КК РФ, ч. 2 ст. 143, ст. 17 і ч. 2 ст. 83, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року із застосування ст. 43 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі звільнений 24.11.1994 року.

2)06.12.1995 року вирком Білоцерківського районного суду Київської області за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 142, ч. 2 ст. 206, ст. 208, ч. 1 ст. 222 КК України 1960 року до 9 років позбавлення волі. Звільнений 30.04.2002 року по відбуттю покарання.

3)29.07.2004 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України до 12 років позбавлення волі, звільненого 05.02.2016 року по відбуттю покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

в с т а н о в и в:
07.03.2017 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_12 перебуваючи по вул. Сквирське Шосе, поруч із буд. АДРЕСА_4 . вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з корисливих мотивів застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме повалив ОСОБА_7 на землю та наніс близько 5-6 ударів руками по голові.

Доводячи до завершення свій злочинний умисел, подавивши, внаслідок застосування сили, волю ОСОБА_7 до спротиву, ОСОБА_8 повторно відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Fly FS405» вартістю 570 грн., забравши його з кишені куртки, в яку потерпіла ОСОБА_7 була одягнута, та мобільним телефоном марки «Prestigio Wize С 1» вартістю 209 грн., який знаходився у пакеті та яким ОСОБА_8 заволодів шляхом ривка, а також парою золотих сережок у вигляді зображення «Груші», загальною вагою 2 г, вартістю 1 100 грн., за 1 грам, загальною вартістю 2200 грн., знявши їх із вух потерпілої.

Після цього ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зник, а вкраденим, майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення ОСОБА_8 злочину потерпілій ОСОБА_7 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 2979 гривень.

Крім того, 08.03.2017 близько 03 години ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , вживали алкогольні напої. Під час спілкування ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_9 , що ОСОБА_5 скаржився на нього до правоохоронних органів та запропонувала поїхати до місця проживання останнього з`ясувати стосунки.

08.03.2017 близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули до квартири АДРЕСА_6 , де проживали потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зайшовши до помешкання останніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 почали висловлювати претензії до ОСОБА_5 з приводу скарг до правоохоронних органів на ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_9 , перебуваючи із ОСОБА_5 у кухні квартири, вимагаючи у нього пояснень про написання скарг до правоохоронних органів, узяв у руки скляну вазу та умисно наніс нею близько 3-4 ударів по коліну правої ноги, завдавши останньому фізичного болю та не спричинивши тілесних ушкоджень.

В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті квартири, помітив телевізор та мобільний телефон та вирішив їх відкрито викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, повторно відкрито для оточуючих ОСОБА_8 підійшов до ліжка та викрав мобільний телефон марки «Fly FF-244» вартістю 295 грн., належний потерпілому ОСОБА_5 .

Близько 05 години 08.03.2017 ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 вирішили залишити квартиру за вищевказаною адресою. В цей час ОСОБА_8 , доводячи до завершення свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, відкрито для оточуючих, викрав телевізор марки «LG» вартістю 855 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення ОСОБА_8 злочину потерпілому ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на суму 295 грн., а потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 855 грн.

Крім того, 08.03.2017 року близько 19 години ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вибачитись за ранковий інцидент. прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_15 , а саме кв. АДРЕСА_7 .

ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі, помітив пральну машинку марки «Індезіт» та вирішив й викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном. з корисливих мотивів, ОСОБА_8 застосував до потерпілого ОСОБА_5 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у поштовху руками в груди ОСОБА_15 та нанесенні удару кулаком руки по його обличчю, що призвело до виникнення у останнього тілесного ушкодження у вигляді синця на обличчі.

Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_8 , в присутності потерпілого ОСОБА_15 повторно відкрито викрав належне йому майно. а саме: пральну машинку марки «Індезіт» вартістю 1900 грн.

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник із викраденим майном. розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 1900 грн.

Крім того 07.03.2017 близько 22 години ОСОБА_8 . ОСОБА_13 та невстановлена жінка на ім`я ОСОБА_16 приїхали до квартири АДРЕСА_5 , де проживав ОСОБА_9 . Під час спільного розпивання спиртних напоїв, останній на прохання ОСОБА_13 допомогти здати речі до ломбарду, погодився та взявши паспорт спільно із нею та ОСОБА_17 пішов до ломбардного відділення ПП «Ломбард «Кредит Юніон», що знаходиться в приміщенні № 218 по вул. Леваневського, 47/1, в м. Біла Церква Київської області.

Біля приміщення ломбарду ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння отримав від ОСОБА_13 дві сережки та два мобільні телефони марки «F1y FS405» та «Prestigio Wize СІ». При цьому ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 про те, що отримані ним для здачі в ломбард речі, є краденими. Однак останній усвідомлюючи, що отримав майно, одержане злочинним шляхом, реалізовуючи попередню домовленість про його здачу в ломбард з метою отримання грошових коштів, зайшов до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», що знаходиться в приміщенні № 218 по вул. Леваневського, 47/1. в м. Біла Церква Київської області, де о 22 годині 50 хвилини заклав два мобільні телефони марками «F1y FS405» та «Prestigio Wize СІ», о 22 годині 55 хвилин заклав одну сережку, а 08.03.2017 о 01 годині 05 хвилин заклав ще одну сережку.

Отримані від збуту майна, одержаного злочинним шляхом, кошти ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 витратили на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні з приводу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю. Обстави викладені в обвинуваченні не оспорює. При цьому з приводу відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_7 дав суду показання, що 05.03.2017 коли він після прогулянки зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 та дитиною виходив з парку та зустрів ОСОБА_7 , то саме ОСОБА_13 помітила прикраси на ній та звернула на це його увагу.

Після заволодіння майном ОСОБА_7 він з своєю співмешканкою поїхали на вул. Леваневського, де познайомився з Топчієм та співмешканка запропонувала ОСОБА_9 здати до ломбарду викрадені ним сережки та телефон, на що ОСОБА_9 погодився та ОСОБА_8 віддав останньому сережки і телефон, які той здав до ломбарду. Запевняє суд, що щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні з приводу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, визнав повністю. В судовому засіданні підтвердив показання ОСОБА_8 , що 07.03.2017 ОСОБА_8 та ОСОБА_13 приїхали до нього в гості в квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 запропонувала здати до ломбарду речі - сережки та мобільний телефон, які перед цим викрав ОСОБА_8 . Запевнив суд, що щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки та просить суворо не карати та врахувати, що після смерті дружини у нього на утриманні залишилась неповнолітня дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачені, прокурор, потерпілі, захисники обвинувачених не оспорюють зазначені в обвинувальному акті обставини, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд бере до уваги, що останній вчинив закінчений умисних тяжкий злочини проти власності, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_8 скоїв злочини будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності. З 2017 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу залежності від алкоголю. Обвинувачений не одружений, дітей на утриманні не має. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде антисоціальний спосіб життя та є особою, схильною до систематичного вчинення злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд бере до уваги, що останній вчинив закінчений умисних злочини середньої тяжкості проти власності, наслідки, які настали від вчинення злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 скоїв злочини будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений вдівець, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, однак вказана обставина належним чином у суді не підтверджена. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення є особою, схильною до систематичного вчинення злочинів.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 після вчинення злочину, які на час розгляду справи повністю визнали свою вину, негативне та критичне ставлення до своїх протиправних дій, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття та визнання ним своєї вини.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд визнає обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття та визнання ним своєї вини.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які щодо міри покарання ОСОБА_8 підтримали позицію прокурора, потерпіла ОСОБА_7 у своїй заяві не настоює на призначенні суворого покарання, обвинуваченому ОСОБА_9 просять суворо не карати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Для виправлення та перевиховання ОСОБА_9 попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ст. 198 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_9 , який з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року вважається таким, що перебуває в місцях попереднього ув`язнення 348 днів та інші вищевказані обставини, думку потерпілих щодо пом`якшення покарання обвинуваченому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_8 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з 29.03.2017 року з часу фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення по даній справі з 29.03.2017 року по 20.06.2017 року включно, що складає 84 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 21.06.2017 року по 23.11.2017 року зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_8 в СІЗО з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що складає 168 днів.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 продовжити строк запобіжного заходу тримання під вартою та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Визнати ОСОБА_9 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.198 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його із залу суду.

Речові докази по справі: скляну вазу яка зберігається у потерпілої ОСОБА_18 залишити потерпілій.
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1