Справа № 619/521/18
Провадження № 1-кп/638/865/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0000002 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 263 КК України, -

встановила:

05 квітня 2018 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000002 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 263 КК України з затвердженим 08 лютого 2018 року обвинувальним актом по справі.

Ухвалою суду від 09.02.2018 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовження дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_14 та обрання обов`язків відносно ОСОБА_13 відповідно до ст. 194 КПК України.
Вислухавши думку учасників процесу, які заперечували проти задоволення заявлених клопотань прокурора, окрім адвоката ОСОБА_8 та його підзахисного ОСОБА_14 , які не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, судова колегія вважає наступне.

Ухвалою колегії суддів Дергачівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 продовжено до 11 квітня 2018 року включно, ОСОБА_14 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання фактично відповідно до норм КПК України до 11.04.2018 року, відмовлено прокурору про зміну запобіжного заходу відносено ОСОБА_13 , залишено без змін запобіжний захід у вигляді застави.

Конституційний Суд України у рішенні №1-р/2017 від 23 листопада 2017 року
зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу

щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умисних особливо тяжких злочинів, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про осіб обвинувачених вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Під час розгляду питання щодо продовження строку тримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою вивчалась можливість застосування відносно них більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особи обвинувачених, є підстави вважати, що знаходячись на свободі вони можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, допит яких планується судом, а тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останнім строк тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
У зв`язку з викладеним, суд продовжує запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_14 .
Крім того, судова колегія вважає клопотання прокурора відносно ОСОБА_13 таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Колегія суддів не погоджується з прокурором стосовно того, що відносно ОСОБА_13 необхідно залишати в силі обраний раніше судовою інстанцією запобіжний захід у вигляді застави, як таке процесуальне рішення, що не передбачене КПК України. Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 діє безстроково у весь час розгляду кримінального провадження судом.
Відповідно до ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Колегія суддів вважає не доведеними доводи прокурора про те, що без обрання обов`язків ОСОБА_13 прибувати до суду та прокурора за кожною вимогою, він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та порушити обраний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.179, 194, 315, 369 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0000002 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України строк тримання під ватрою в Харківській установі виконання покарань №27 на 60 діб до 09 червня 2018 року.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рамках кримінального провадження №0000002 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.1 ст.32, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201 КК України строк тримання під ватрою в Харківській установі виконання покарань №27 на 60 діб до 09 червня 2018 року.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рамках кримінального провадження №0000002 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 263 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на 60 діб до 09 червня 2018 року.

В задоволенні клопотання прокурора щодо обрання обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рамках кримінального провадження №0000002 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 263-1, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді