Справа № 353/1085/17
Провадження № 1-кп/352/101/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ кримінальне провадження від 20.06.2017 року за №0000146 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, депутатом не являється, не працюючого, не судимого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на території природно-заповідного фонду.
Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 постанови КМ України від 27.01.1995р. №59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
Дністровський регіональний ландшафтний парк «Дністровський каньйон» створено рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 15.07.1993 року, відповідно до якого заповідний об`єкт розміщується вздовж річки Дністер на території Тлумацького району. Територія каньйону простягається вздовж р. Дністер на території Делійської сільської ради, до якої входить с. Луг Тлумацького району.
У порушення вимог чинного законодавства України ОСОБА_4 з метою незаконного видобування піщано-гравійної суміші, який в подальшому не будучи зареєстрованими, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до постанови КМ України від 12.12.1994 № 827 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
Так, ОСОБА_4 , 20.06.2017р. запропонував своєму братові ОСОБА_5 здійснити забір піщано-гравійної суміші у с. Луг Тлумацького району Івано- Франківської області, при цьому увів його в оману та повідомив про те, що має дозвіл на забір гравію на, що останній погодився. Так, близько 18:00 год., ОСОБА_4 разом із своїм братом ОСОБА_5 , який не усвідомлював, що вчиняє протиправні дії, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою одержання прибутку від подальшої реалізації незаконно видобутих корисних копалин - за допомогою спеціальної техніки: екскаватора марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить його брату ОСОБА_5 та вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5410» реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , здійснив видобуток піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер в с. Луг Тлумацького району, яка є об`єктом природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон».
20 червня 2017 року близько 20:30 год. працівниками Тлумацького відділення поліції на річці Дністер в с. Луг Тлумацького району виявлено екскаватор марки "Татра", реєстраційний № НОМЕР_1 , за допомогою якого ОСОБА_5 з русла річки Дністер здійснював видобування піщано-гравійної суміші з подальшим завантаженням її на автомобіль марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .
Здійснивши видобування піщано-гравійної суміші ОСОБА_5 керуючи екскаватором марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 та ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , кузов якого був завантажений піщано-гравійною сумішшю, загальним об`ємом 4,62 куб.м., почали рух у напрямку до виїзду з берега річки Дністер в с. Луг Тлумацького району, де були зупинені працівниками Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП.
Відповідно до висновку експерта від 26.06.2017р. № 2-0778/17 зразки ґрунту відібрані з русла річки Дністер в с. Луг Тлумацького району, з кузова автомобіля марки «КАМАЗ 5410» реєстраційний № НОМЕР_2 , з ковша екскаватора марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 , верхньої частини кабіни екскаватора марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 , що під ковшем є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, а саме піщано-гравійною сумішшю в якому кількість гравію становить від 57,4 % до 83,2% та мають спільну родову належність.
В судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи вчинення ним інкримінованого діяння та пояснив, що 20.06.2017р. близько 18:00 год. в с. Луг, Тлумацького району, здійснив забір піщано-гравійної суміші, без дозволу, за допомогою транспортних засобів екскаватора марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 та автомобілем марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , просив його суворо не карати.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визначено недоцільність дослідження доказі, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються по обвинуваченню за ч.3 ст. 240 КК України та з`ясовано правильність розуміння змісту цих обставин, сумніву у достовірності та істинності їх позиції немає.
Крім визнання вини самим обвинуваченим в судовому засіданні, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які він не заперечує і вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на території природно-заповідного фонду.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує важкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин справи, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває двоє неповнолітніх дітей (син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ), дружина не працює, хворіє на бронхіальну астму ІІІ ступеня середньої тяжкості.
Обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За наведеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за інкриміноване діяння в межах санкції ч.3 ст. 240 КК України у вигляді обмеження волі.
За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання з випробуванням, що до нього слід застосувати правила ст. 75 КК України.
Питання речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити в силу ст. 100 КПК України.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Судові витрати в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 376 КПК України, суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст. 240 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Речові докази, які зберігаються на території Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП : екскаватор марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_5 ; вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 5410» реєстраційний № НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 .
Речові докази - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «КАМАЗ 5410» реєстраційний № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію екскаватора марки «Татра», реєстраційний № НОМЕР_1 , які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП повернути власникам.
Речові докази піщано-гравійну суміш загальним об`ємом 4,62 м.куб., яка зберігається на території Тлумацького ВП ГУНП Коломийського ВП ГУНП конфіскувати в дохід держави, експериментальні взірці піщано-гравійної суміші, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП знищити.
Судові витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 2379, 52 грн. стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з часу отримання його копії, через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1