Справа № 148/1996/17
Провадження №1-кп/148/278/17
11 грудня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

22 липня 2017 року близько 19 год. 15 хв. в м. Тульчині по вул. П. Ганжі, 16, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні роздягальні ТОВ "ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ", біля шафи на одній з полиць помітив мобільний телефон марки "Prestigio MUZE C3", належний ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку даного мобільного телефону, вартістю відповідно до висновку експертизи №1033 від 06 жовтня 2017 року 1016,67 грн., в якому знаходились сім-карта мобільного оператора "Лайфселл" вартістю 20,00 грн., сім-карта мобільного оператора "Київстар" вартістю 10,00 грн., флеш-карта на 8 гб. вартістю 165,00 грн. Заволодівши вказаним вище мобільним телефоном, ОСОБА_4 в якості погашення боргу відав його ОСОБА_6 , розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1211,67 грн..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 22 липня 2017 року близько 19 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні роздягальні ТОВ "ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ", що в м. Тульчині, по вул. П. Ганжі, 16, помітив мобільний телефон марки "Prestigio MUZE C3". Вирішив заволодіти вказаним мобільним телефоном. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав даний телефон. Викравши телефон, він його вимкнув та в якості погашення боргу перед ОСОБА_6 , віддав його останньому. Вартість викраденого ним не оспорювалась. Зазначив, що шкодує про вчинене та розкаюється. Просив суворо не карати його та звільнити від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить здійснювати судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у його відсутність, матеріальних претензій до останнього не має, покарання просить призначити йому відповідно до закону.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними, такими, що повністю підтверджують обставини злочину, а саме: умисні дії, таємний спосіб викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт. При призначенні ОСОБА_4 покарання суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, враховує, що даний злочин ним вчинено до ухвалення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.09.2017 року, за яким призначене йому покарання у виді штрафу складанню із іншими видами покарання не підлягає. Приймаючи до уваги, що покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.09.2017 року відбуте ОСОБА_4 повністю, що підтверджено в судовому засіданні наданою копією квитанції про сплату штрафу від 06.09.2017 року та довідкою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 року, підстави для його самостійного виконання відсутні.
Приймаючи до уваги викладене, а також, що обвинувачений ОСОБА_4 є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, і даний факт підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_1 , виданим 01.04.2003 року Вінницькою облдержадміністрацією, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, звернувся до суду з заявою про звільнення його від покарання на підставі акту амністії та надав на це свою згоду, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив злочин, що не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, повязані із залученням експерта, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
У відповідності до п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки "Prestigio MUZE C3", переданий на відповідальне збергінання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 395,48 грн. (триста дев"яносто п"ять гривень сорок вісім копійок).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1