Справа №: 398/4186/16-к
провадження №: 1-кп/398/271/17
ВИРОК
Іменем України
"08" грудня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальні провадження №0002670 від 21.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гребенська Шелковського району республіка Чечня Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з професійно технічною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, на маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.04.2001 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік зі сплатою штрафу 680 грн. 00 коп.; 14.12.2005 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.06.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2016 року, близько 11 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Наша Ряба», який розташований у буд. 6 по проспекту Соборному у м. Олександрія Кіровоградської області, діючи з корисливих спонукань, підійшов до прилавку магазину та усвідомлюючи, що діє відкрито, ігноруючи волю потерпілої, шляхом ривку, повторно відкрито викрав з коробки, яка знаходилася за прилавком грошові кошти у розмірі 1 096 грн. 00 коп., котрі належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_7 з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 1 096 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно ним було відкрито викрадено гроші, які знаходилася за прилавком у магазині «Наша Ряба», так як необхідно було оформити інвалідність. Зазначив, що кається у скоєному.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого та захисника суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, зокрема, те, що є інвалідом 2 групи, поведінку після вчинення злочину, з якої вбачається, що він щиро кається, так як частково відшкодував шкоду у розмірі 200 грн. 00 коп., характеризується позитивно, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, але встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, що передбачено ст. 75, 76 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ: грошові кошти у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп., які передані потерпілій ОСОБА_5 залишити їй в користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА