справа № 489/5065/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/208/18
УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою, який спливає 20.04.2018.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, так як ризики переховування ОСОБА_4 від суду і вчиненні інших кримінальних правопорушень не зменшилися.
В обґрунтування клопотання прокурором вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, а саме заволодіння грошовими коштами громадян шахрайським шляхом, за що передбачена відповідальність у виді позбавлення волі до 3-х років. На досудовому розслідуванні переховувався від слідства, у зв`язку із чим оголошувався в розшук та був затриманий в м.Одесі, де мав намір продовжити вчиняти нові злочини. Також немає міцних соціальних та родинних зав`язків, офіційно не працевлаштований та фактично ніде не працює.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували, з підстав недоведеності зазначених прокурором ризиків, а також те, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень не найшов свого підтвердженні в суді, про що суд неодноразово зазначав в ухвалах, якими вирішувалося питання продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого. У своєму клопотання просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або заставу, оскільки посадові особи слідчого ізолятора та територіального управління Державної судової адміністрації ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2017, відповідно до якої ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно було визначено розмір застави, в частині застави вважають такою, що закінчився строк її дії.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 цього Кодексу, зокрема, те що обвинувачений може переховуватися від суду.
Однак прокурором не доведено обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні з урахуванням тривалості кримінального провадження в суді та знаходженням обвинуваченого під вартою, який до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Адам`як проти Польщі» від 19.12.2006 доводи щодо наявності ризиків та тяжкість злочину можуть бути достатніми для виправдання позбавлення волі, на початку цих доводів. Однак, з плином часу вони неминуче втрачають свою ревалентність, і лише справді виняткові доводи здатні переконати Суд в тому, що тривале позбавлення волі, може бути виправдане з огляду на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, відповідно до ст. 178 КПК України суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується в перше, обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, має місце реєстрації проживання, в розшук оголошувався на наступний день після заочного направлення на адресу його проживання повідомлення про підозру, що з урахуванням тривалості тримання його під вартою, суттєво зменшує ризик його переховування від суду, на підставі зокрема якого було застосовано запобіжний захід.

У зв`язку із цим, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на заставу в розмірі, який було визначено ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2017, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 178, 182, 331, 372 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора та сторони захисту задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на заставу, яку встановити в розмірі 33 680 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у разі внесення застави:

- прибувати до суду на кожне судове засідання;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання вказаних обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.

Роз`яснити, що обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору, суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1