Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/4509/16-к
Провадження № 1-кп/209/38/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження номер 209/4509/16-к (провадження 1-кп/209/38/18 )за обвинувальними актами № 0002607, № 0002294 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-засуджений 27.01.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 69,70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців , перегляд вироку 11.05.2016 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська по ухвалі ст.72 ч.5 КК України з урахуванням у строк попереднього ув`язнення , звільнення 12.10.2016 року Дніпропетровської ВК № 89, по вітбуттю строку покарання ;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах:
1 епізод
Повторно, 30.10.2016 року, приблизно о 21 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в гостях у своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна , вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_7 , оставленого без нагляду у той час, коли останні спали.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на викрадення чужого майна 30.10.2016 року, приблизно о 21.00 годин, обвинувачений ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, вирішив заволодіти чужим майном, а саме комп`ютерним ноутбуком марки Lenovo G480 вартістю 3535 грн.70 коп., мобільним телефоном марки Sigma comfort вартістю 311 грн.40 коп. , спортивними кросівками фірми Adidas вартістю 491 грн.65 коп., згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 2749 від 14.11.2016 року , грошовими коштами у розмірі 800 грн., чоловічим джинсовим капелюхом , який не представляє матеріальної цінності для потерпілої, причинив таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5138 грн. 75 коп.

Заволодівши викраденим,обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

2 епізод
Повторно, 14.12.2016 року , приблизно о 08:30 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, обвинувачений ОСОБА_5 , приблизно о 08:30, перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_4 , підійшов до столу, на якому знаходився мобільний телефон марки «Вlackview А 8 Мах» сірого кольору із чорними вставками, який належить ОСОБА_8 та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Вlackview А 8 Мах» сірого кольору із чорними вставками, вартістю 2474,01 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 184 від 27.12.2016 року , таким чином причинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2474 грн.01.коп.

Заволодівши викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав майнової шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 2474,01 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та пояснив, що дійсно 30 жовтня 2016 року перебував в гостях у своїх знайомих ОСОБА_9 , вони вживали спиртні напої . Потім всі лягли відпочивати. Коли він прокинувся , ОСОБА_9 ще спали. Скориставшись тим, що власники квартири ще спали, викрав ноутбук, мобільний телефон , гроші в сумі 800 грн., кросівки та чоловічий капелюх. Крім того, 14 грудня 2016 року він був в гостях у свого знайомого ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_11 відволікся, то він викрав його мобільний телефон, який в подальшому здав до ломбарду. В скоєному щиро кається. Просить звільнити його від відбуття покарання та застосувати до нього амністію, оскільки він має тяжке захворювання на туберкульоз, та на його утриманні знаходиться бабуся, яка є інвалідом 1 групи.
В судовому засіданні досліджені письмові докази:
- витяг з кримінального провадження № 0002294 (а.с.1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 жовтня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 звернулася до поліції із заявою, в якій просить прийняти заходи до ОСОБА_5 , який 30.10.2016 року скоїв крадіжку її мобільного телефону, ноутбуку, кросівок та чоловічої джинсооїу кепки , грошових коштів в сумі 800 грн.(а.с.8);

- протокол огляду місця події від 31.10.2016 року , відповідно до якого оглянуто місце проживання потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки було викрадене її майно 30.10.2016 року, та фототаблиця до нього. (а.с.9-11,12-15)

- протокол огляду місця події від 18.11.2016 року , відповідно до якого оглянуто приміщення ремонту побутової техніки за адресою : АДРЕСА_5 , під час якого ОСОБА_12 , добровільно видав ноутбук марки Lenovo (а.с.29-30)

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2016 року, під час якого свідок ОСОБА_12 в присутності понятих під номером № 2 ( ОСОБА_5 ) впізнав особу, яка продала йому ноутбук (а.с.38);

- висновок судової-товарознавчої експертизи № 2749 від 14.11.2016 року, відповідно до якого встановлена ринкова вартість комп`ютерного ноутбуку марки Lenovo складає 3535,70 грн., ринкова вартість мобільного телефону марки Sigma comfort станом на 30.10.2016 року складає 311,40 грн ., вартість спортивних кросівок складає 491 грн. 65 коп. (а.с.52-56);

-протокол проведення слідчого експерименту від 29.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 в присутності потерпілої, понятих розповів та показав на місці яким чином він скоїв крадіжку майна ОСОБА_7 , фототаблиця до нього (а.с.61-62,63);

-витяг з кримінального провадження № 0002607 (а.с.1 Т.2);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до поліції із заявою, в якій просить прийняти заходи до ОСОБА_5 , який 14.12.2016 року шляхом вільного доступу викрав його мобільний телефон з його квартири (а.с.6 Т.2);

-протокол огляду місця події від 14.12.2016 року , відповідно до якого оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , та фототаблиця до нього. (а.с.9-10,11 Т.2)

договір фінансового кредиту під заставу № 6.16164/1 від 22.12.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_13 видано грошові кошти за мобільний телефон «Вlackview А 8 Мах» в розмірі 900 грн.(а.с.23 Т.2)

-висновок судової-товарознавчої експертизи № 184 від 27.12.2016 року, відповідно до якого встановлена ринкова вартість мобільного телефону марки «Вlackview А 8 Мах» , яка складає 2474 грн.01 коп. (а.с.28-32 Т.2);

- відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 44 від 14.02.2017 року, ОСОБА_5 хроничним психічним захворюванням, слабоумством , тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінуйомого йому діяння не страждав , та на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Іспитуємий в період часу, до якого відноситься інкримінуєме діяння, міг віддаввати звіт в своїх діях(бездії) та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.с.80-82 Т.2)

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України , є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тому що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, тяжкість вчинених ним злочинів.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив в силу ст.12 КК України злочини середнього ступеню тяжкості (ст. 185 ч.2 КК України), раніше судимий , перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з 2016 року; на обліку у лікаря психіатра перебував з 1995 року з діагнозом: легка розумова відсталість, за місцем проживання характеризується задовільно .
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує щире каяття обвинуваченого .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 від 22.11.2017 року, складену фахівцем з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Кам`янського МВ УОзПП Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ.
Зазначена доповідь містить висновок, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та його спосіб життя, історію правопорушень, обставини, існує рівень ризику ймовірності вчинення повторно правопорушення та може становитии небезпеку для суспільства, у т.ч. окремих осіб.
На думку органу пробації , застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання , яке підтримав захисник обвинуваченого, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» , оскільки він має тяжке захворювання - туберкульоз, крім того у нього на утриманні знаходиться бабуся ОСОБА_14 , яка є інвалідом 1 групи. В зв`язку із чим просить звільнити його від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти звільнення від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, не знаходить підстав для його застосування .
Відповідно до Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 №1810-VIII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст.13 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п. Г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Згідно наданих довідок ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) та Комунального закладу "Кам`янський протитуберкульозний диспансер"Дніпропетровської обласної ради" про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , його хвороба не підпадає під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання,
Те, що бабуся обвинуваченого ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи , не є підставою для застосування до нього Закону України « Про амністію у 2016 році» .
Потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов не заявлено.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5138,75 коп.
Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлений по кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 на суму 5138,75 грн., підлягає повному задоволенню на суму 5138,75 грн. ,згідно письмових доказів, та підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 127 ч.2 КПК України.
Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 184 від 27.12.2016 року в сумі 150 грн. , які підтверджені належним чином (а.с. 27 Т.2) , судової товарознавчої експертизи № 2749 від 14.11.2016 року в сумі 185 грн.(а.с.51 ) , відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили -залишити тримання під вартою.
Строк покарання рахувати з часу затримання, тобто з 11 вересня 2017 року.
Відмовити в застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5138 грн. 75 коп.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави за проведення судових товарознавчих експертиз судові витрати в сумі 335 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню - пласмасовий корпус від комп`ютерного ноутбуку марки "Lenovo G480" , що зберігається у потерпілої ОСОБА_7 - залишити в її розпорядженні.
Речові докази - договір надання фінансового кредиту № 1.16164/1 від 22.12.2016 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська .

Суддя ОСОБА_1