Єдиний унікальний № 500/1440/16-к
Провадження № 1-кп/500/10/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
06 жовтня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001591, відносно обвинувачених

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 р. н., не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.05.1999 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України з випробуванням строком на 1 рік;

15.02.2001 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 2296, ст. 42 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

03.07.2002 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

19.03.2008 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

19.11.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 ,

раніше судимого:

26.02.2009 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

24.11.2010 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі;

11.11.2015 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 09 жовтня 2017 року, відповідно.

Прокурором подані до суду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, та є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть вчинити інші правопорушення та продовжити злочинну діяльність, про що свідчить те, що обвинувачені раніше неодноразово засуджені за вчинення тяжких та середньої тяжкості злочинів, обвинувачуються у вчиненні ряду умисних злочинів, в тому числі тяжких: ОСОБА_6 через незначний проміжок часу після відбуття ним покарання за попереднім вироком суду, а ОСОБА_7 26 грудня 2016 року, тобто в той час, коли на розгляді суду перебувало інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та після того як 21 грудня 2016 року він був звільнений з-під варти у зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави в період дії вказаного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 офіційно не працюють та не навчаються, мають не зняті і не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, в тому числі тяжких в тому числі під час розгляду судом відносно них інших кримінальних проваджень, а обвинувачений ОСОБА_7 в період іспитового строку за попереднім вироком та протягом дії відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжних заходів обраних відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 02 грудня 2017 року.

Ухвала припиняє свою дію 02 грудня 2017 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя