Дата документу Справа № 778/6357/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/1186/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року залишено без задоволення клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 голини 00 хвилин наступного дня, - з 2 жовтня 2017 року до 2 грудня 2017 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон.

Роз`яснено ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Згідно зі змістом судового рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за погодженням з прокурором, звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_9 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом незакінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 , вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_7 підозри, обставини, встановлені у судовому засіданні, дійшла висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту протягом нічного часу доби, враховуючи необхідність підозрюваного лікуватись та, в подальшому, працювати. На переконання слідчого судді, даний запобіжний захід спростує ризик переховування підозрюваного від органу досудового слідства, а також унеможливить інший вплив на хід досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порушення вимог КПК України, не надав оцінки ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, та тому факту, що підозрюваний з 06 листопада 2013 року до 29 грудня 2013 року перебував у розшуку та у подальшому був затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В апеляційній скарзі захисник вважає, що слідчий суддя був зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, тому що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Зазначає, що на даний час пропущений строк дії підозри, так як закінчений строк провадження по якій вона була винесена (до 20.01.2015 року). В зв`язку з цим, ОСОБА_7 не є підозрюваною особою. Окрім того, порушено порядок скасування постанови про закриття кримінального провадження, так як вона скасована не уповноваженою особою. Незаконне скасування постанови вплинуло на можливість обрання запобіжного заходу. На теперішній час сплив строк досудового розслідування, а тому неможливо приймати жодних рішень, в тому числі, обирати запобіжний захід. Також зазначає, що в ухвалі суд встановив обґрунтованість підозри, незважаючи на наявність ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2015 року, якою зобов`язано органи досудового розслідування провести у зазначеній справі повторні експертизи, які до теперішнього часу не проведено. В клопотанні слідчий посилається в основному на висновки експертів, які є неповними та недопустимими, що було встановлено слідчим суддею та зобов`язано органи досудового слідства у цій справі провести повторні експертизи. В зв`язку з цим, підозра й клопотання про запобіжний захід є недопустимі. Сторона обвинувачення не надала жодного доказу щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органів розслідування та/або суду, оскільки кримінальне провадження ведеться з 2013 року та до цього часу ОСОБА_7 не переховується. Всі можливі речі, документи та інші докази вже вилучені, описані, долучені та проведені необхідні обшуки, експертизи проведені. Таким чином, відсутній ризик щодо знищення, зіпсування або спотворювання будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також допитані всі свідки, показання яких зафіксовані. Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий; має постійне місце проживання; на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей; підозрюваний перебуває вже не в молодому віці та має незадовільний стан здоров`я, про що надавалися відповідні медичні документи; перебуває у шлюбі; працює та має задовільну характеристику за місцем роботи.
На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти апеляційної скарги захисника; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та прохали задовольнити апеляційну скаргу захисника; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодилась з існуванням тільки одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливого тиску на свідків чи потерпілого.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про існування ризиків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є лише припущенням. Позиція з цього приводу в ухвалі слідчого судді належним чином обґрунтована та вмотивована і колегія суддів повністю з нею погоджується.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, його репутацію, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків, вказаних в клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Доводи прокурора про те, що слідчий суддя не врахувала той факт, що ОСОБА_7 перебував у розшуку і був затриманий на підставі ухвали слідчого судді є необґрунтованими, адже ця обставина досліджувалась слідчим суддею, висновки щодо відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування, суду слідчим суддею обґрунтовані і вмотивовані.

Відсутність вищевказаного ризику також підтверджується тим фактом, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника слід зазначити, що практикою ЄСПЛ у справі «Екле проти Німеччини», визначено, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особі компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».

Для визначення обґрунтованої підозри закон вимагає наявності обставин, що правопорушення, у якому підозрюється затриманий, повинно бути закріплено у кримінальному законі, та наявності фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри».

Виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин, слідчий суддя оцінила надані стороною обвинувачення докази на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши прокурора, щодо наявності та достатності доказів для обґрунтованості підозри, прийшла до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи захисту не знайшли свого підтвердження.

Доводи адвоката про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що докази, зазначені в клопотанні і перелічені в ухвалі слідчого судді, на даній стадії процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи захисника щодо відсутності доказів вини ОСОБА_7 , відсутністі в його діях складу злочину, не можуть розглядатися на даній стадії процесу, оскільки вирішуються судом при розгляді провадження по суті. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого суді про те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд не наділений правом надавати оцінку постанові прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження та строкам її прийняття. Так само, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи про порушення розумних строків під час проведення досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 308 КПК України, вказане питання віднесено до компетенції прокурора вищого рівня. При цьому, встановлено, що Генеральним прокурором України строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 26 грудня 2017 року.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 голини 00 хвилин наступного дня, - з 2 жовтня 2017 року до 2 грудня 2017 року включно залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4