Справа № 462/294/16-к
У Х В А Л А
25 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законних представників неповнолітних обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.4, 304 ч.1, ч.2 ст.187, 186 ч.5, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та у вигляді домашнього арешту обраного ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинувачених від суду не усунуті, строк дії запобіжних заходів спливає, розгляд справи відкладається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_6 заперечив проти заявленого клопотання прокурора , зазначив , що ризики відпали, обвинувачений має малолітню дитину, просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - ОСОБА_19 просив суд застосувати домашній арешт до обвинуваченого, підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 - ОСОБА_7 заперечила проти клопотання прокурора щодо тримання під вартою обвинуваченого, вважає, що ризики відсутні, просила змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , законні представники ОСОБА_20 , ОСОБА_12 не заперечили проти клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтримали клопотання своїх захисників.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачені ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , утримуються під вартою, строк тримання спливає 02 жовтня 2017 року.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, отже ризики, які виправдовують тримання їх під вартою не зменшилися, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки їх належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під вартою на 60 днів.

Крім того суд також вважає, що на цій підставі строк домашнього арешту слід продовжити ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 строком на два місяці.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 23 листопада 2017 року включно, з умовами, визначеними ухвалами суду під час досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3