АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/2322/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 587/2056/17
Категорія ст.. 291 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Харкові кримінальне провадження № № 0000002 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ковпаківського районного суду міста Суми від 14 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 16.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.15 ч.1 ст. 304, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 315, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 14 ст. 348 КК України, ОСОБА_11 за ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_12 за ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України повернутий прокурору для оформлення у відповідності до положень КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт складений та затверджений з дотриманням вимог ст.291 КПК України та у ньому зазначені усі необхідні дані, які прокурор вважає встановленими, а висновки суду, що зазначені в ухвалі, є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним даним. Крім того, як вказує прокурор, в обвинувальному акті зазначені всі обставини які були встановлені під час досудового розслідування, інших даних не встановлено.
Разом з цим, апелянт вказує на те, що органом досудового розслідування встановлені обставини та вони ґрунтовно викладені у відповідних процесуальних документах із зазначенням ознак кожного з інкримінованих обвинуваченим злочинів. За таких обставин, на думку прокурора, в ухвалі суду необґрунтовано зазначено про неконкретність обставин, що визначають склад злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст. 14 ст. 348 КК України, та ці підстави не можуть вважатися порушенням прав обвинувачених.
Також, прокурор вважає неприпустимим з`ясування судом на стадії підготовчого провадження питань, що вочевидь виходять за межі його процесуальних повноважень на цій стадії. Посилання районного суду про неконкретність, невизначеність пред`явленого обвинувачення не ґрунтується на законі. Вирішення зазначених питань не є предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Крім того, згідно норм ст. 338 КПК України, прокурор наділений правом зміни обвинувачення в суді та вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом уточнення обвинувачення під час судового розгляду справи.
На думку апелянта, при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, що викладені в ухвалі районного суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування вказаного рішення суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу в частині скасування ухвали районного суду, та відмовився від своїх апеляційних вимог, щодо продовження строку дії запобіжних заходів до обвинувачених, думку обвинувачених та їх захисників, щодо незаконності та необґрунтованості пред`явленого обвинувачення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі вимог передбачених п. 5 ч.2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк. 1-3), фактичних обставин злочинів, що інкримінуються обвинуваченим, і які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію цих злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 3 28).
Висновки суду першої інстанції, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, містять твердження про відсутність у змісті обвинувального акту ознак злочинів та фактичних обставин злочинів, передбачених ч.1 ст14- ст. 348, ч.3 ст.307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 306 КК України. Зазначені недоліки, на думку суду першої інстанції, містяться в формулюванні обвинувачення, яке повинно відповідати диспозиції відповідної статті КК України.
При цьому належить врахувати, що такий висновок, про зазначення фактичних недоліків формулювання обвинувачення, має передчасний характер, а з урахуванням стадії судового розгляду підготовче судове засідання, будь-який аналіз пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Більш того, в оскаржуваній ухвалі надано оцінку частини обвинувачення з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.3 ст.307, ч.3 ст. 311 КК України. Зокрема, суд першої інстанції ставить під сумнів ознаки об`єктивної сторони цих злочинів, які прокурор вважає встановленим. Процесуальна оцінка вказаної обставини, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду.
Твердження сторони захисту та суду щодо безпідставності пред`явленого обвинувачення - не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки доведення обґрунтованості обвинувачення покладається на прокурора, а суд, відповідно до норм ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що чітко узгоджується з нормами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у тому числі в частині формулювання обвинувачення, не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акта прокурору, якій відповідає вимогам норм ст.291 КПК України. Як слушно пояснював прокурор, саме під час судового розгляду внаслідок встановлення будь-яких невідповідностей або неточностей за наслідками дослідження нових фактичних обставин кримінального провадження, сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості змінити обвинувачення, з метою зміни правової кваліфікації або обсягу обвинувачення, що може бути реалізовано шляхом здійснення процесуальних повноважень, передбачених ст.ст.338, 339, 340, 341 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на дотримання таких засад кримінального провадження, як законність та розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п. п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, прокурор не підтримав апеляційні вимоги щодо продовження строків запобіжних заходів щодо обвинувачених, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду міста Суми від 14 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4