Справа № 579/1200/17
Провадження № 1-кп/576/24/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0002014 від 26.03.2015 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою базовою освітою, у офіційних трудових відносинах не перебуває, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.08.2009 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст. 357 ч. 3, 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України місяців до трьох арешту; 18.09.2009 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 р. позбавлення волі; 05.03.2010 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. 6 міс. позбавлення волі; 21.02.2013 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 р. позбавлення волі; 19.06.2014 р. звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України, -

встановив:
12.03.2015 р. близько 19-ї години ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з особами, які були за цей злочин засуджені вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 29.09.2015 р., а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю власника господарства, таємно проникли у приміщення сараю господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_10 , звідки викрали: 53 зубці чавунних батарей опалення вартістю 1855 грн.; 4 чавунні колосники, вартістю 200 грн.; 4 чавунних дверцят, розміром 23х16 см, вартістю 224 грн.; 3 чавунних дверцят, розміром 22х22 см, вартістю 198 грн.; чавунну засувку, вартістю 58 грн.; чавунну плиту, розміром 75х45 см, вартістю 239 грн.; 3 чавунні плити, розміром 35х41 см, вартістю по 125 грн. кожна на загальну суму 375 грн.; чавунну плиту, розміром 54х37 см., вартістю 205 грн.; металеве ліжко, вартістю 225 грн.; металеву ємкість, вартістю 50 грн.; металевий совок, вартістю 11 грн.; а також 2 металеві кутники, 6 металевих пластин, 2 металеві скоби, металевий витяжний раструб, вартість яких органом досудового розслідування не визначена, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 3640 грн.

Крім того, 15.03.2015 р. близько 12-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку свого знайомого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом передачі мобільного телефону ОСОБА_11 за його проханням, заволодів мобільним телефоном марки Fly IQ 4415 вартістю 1835 грн., належного ОСОБА_11 , який співмешканка ОСОБА_11 ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, 25.04.2015 р. близько 12-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку своєї знайомої ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_4 , діючи повторно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом передачі мобільного телефону для того щоб подзвонити, заволодів мобільним телефоном марки Nokia 206 вартістю 533 грн., належного ОСОБА_14 , який ОСОБА_13 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою відносно якої ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19.06.2014 р. встановлено на 1 рік адміністративний нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 27.02.2015 р. самовільно залишив місце проживання у м. Суми і виїхав у м. Кролевець, де перебував по 31.03.2015 р., чим порушив правила адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, 395 КК України визнав повністю та водночас заперечив свою участь у крадіжці, пояснивши, що у 2015 році, коли він був у м. Кролевець, йому подзвонив ОСОБА_15 з проханням знайти мікроавтобус для того щоб щось перевезти. Вечорі він знайшов машину з водієм на прізвище ОСОБА_16 і повідомив про це ОСОБА_17 . Далі, у цей же вечір, він разом з водієм та ОСОБА_17 зустрілись біля магазину «Моя сім`я». Він познайомив водія з ОСОБА_17 і пішов додому, що по АДРЕСА_5 , де проживає його сестра та ОСОБА_15 . Коли він представляв водія ОСОБА_18 , то з ним також був раніше йому знайомий ОСОБА_7 та ще один чоловік, якого він раніше не знав, але в подальшому дізнався, що його прізвище ОСОБА_19 . Участі у крадіжці він не приймав і його ніхто не просив скоїти крадіжку.

Стосовно заволодіння телефонами, показав, що в 2015 році він попросив мобільний телефон ОСОБА_20 у ОСОБА_21 , яка є співмешканкою його знайомого ОСОБА_22 , щоб подзвонити. Та дала йому телефон і він його не повернув та залишив собі. Також пізніше він попросив таким же чином, щоб подзвонити, телефон ОСОБА_23 у ОСОБА_24 , але не повернув їй його, а забрав і потім продав. З вартістю телефонів, що вказана у обвинувальному акті погоджується.

Щодо порушення правил адміністративного нагляду, показав, що після звільнення з місць позбавлення волі судом був встановлений відносно нього адміністративний нагляд. Він знав про обов`язки, що були встановлені під час адміністративного нагляду, але покинув своє місце проживання та виїхав у м. Кролевець, де неофіційно працював у лісі та на пилорамі.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись неодноразово, у раніше поданих заявах просили розглядати справу без їх участі, в зв`язку з чим, а також з урахуванням положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим розглянути справу без участі потерпілих.

Суд допитав потерпілого, свідків, представлених стороною обвинувачення, а також дослідив надані стороною обвинувачення наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що був знайомий з обвинуваченим. 15.03.2015 р., коли його не було вдома, ОСОБА_25 прийшов до його цивільної дружини ОСОБА_12 та попросив у неї його мобільний телефон ОСОБА_20 , нібито для передачі йому. Остання, повіривши ОСОБА_25 віддала тому його мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_7 показав, що у 2015 році, точного числа та місяця за давністю не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_25 та ОСОБА_17 . В ході розмови ОСОБА_25 запропонував вчинити крадіжку металу з однієї з закинутих хат у м. Кролевці. Спочатку він не погодився на це, але потім дав свою згоду. Коли вони розмовляли про крадіжку, то з`явився й ОСОБА_19 . ОСОБА_25 запропонував і йому прийняти участь і той погодився. Далі, вони учотирьох пішки дійшли до ставка та через город зайшли у двір однієї з покинутої хати, що знаходилась біля цього ставка. Потім з сараю цього домоволодіння винесли металеві батареї та ще якісь залізяки. Все це винесли з двору й склали біля ставка. ОСОБА_25 зателефонував комусь з своїх знайомих та викликав мікроавтобус. Все, що повиносили вони склали у мікроавтобус, у якому поїхав він з ОСОБА_25 , а ОСОБА_17 й ОСОБА_19 пішли пішки. Коли їхали, то автомобіль зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_25 відкрив двері й втік, а його затримали.

Свідок ОСОБА_9 показав, що у 2015 році, точного числа та місяця за давністю не пам`ятає, він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_25 вчинив крадіжку металолому, за яку його засудили. Обставини крадіжки були наступними. Він зустрівся з ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 біля кафе «Моя сім`я», що у м. Кролевець. ОСОБА_25 запропонував йому погрузити металолом, що був в покинутій хаті. Усі разом вони пішли дійшли до тієї хати та через хвіртку зайшли до двору. У дворі був відкритий сарай. З того сараю ОСОБА_7 та ОСОБА_19 подавали їм батареї та ще якісь металеві речі. Він же з ОСОБА_26 виносили ці батареї. Потім ОСОБА_25 викликав свого знайомого на білому мікроавтобусі на ім`я ОСОБА_27 . Батареї склали до автомобілю, на якому поїхали ОСОБА_25 та ОСОБА_7 , а він з ОСОБА_19 пішли пішки. Домовились усі зустрітись біля кафе «Моя сім`я» після того, як ОСОБА_25 та ОСОБА_7 здадуть батареї на металобрух, щоб розділити гроші. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_28 затримали, а ОСОБА_25 зміг утекти.

Свідок ОСОБА_29 показав, що 12.03.2015 р. йому хтось зателефонував, щоб перевезти речі, на що він погодився. У визначений в розмові час він під`їхав в обумовлене місце до кафе «Моя сім`я», де був обвинувачений, з яким він не був знайомий раніше. З ним був раніше йому знайомий ОСОБА_17 та ще якийсь хлопець. Вони показали куди треба їхати. Під`їхали вони до ставка, що по вул. Горького в м. Кролевець. Там обвинувачений, ОСОБА_17 та ще два хлопці з ними завантажили йому у машину металеві батареї та ще якийсь металолом і він разом з обвинуваченим та ще одним хлопцем поїхали на пункт прийому металолому здавати це. По дорозі їх зупинили ОСОБА_30 і ОСОБА_25 одразу втік. Про те, що батареї були крадені, він не знав.

Свідок ОСОБА_31 засвідчив про те, що в березні 2015 року він працював інспектором ДАІ у м. Кролевець та в один з днів, коли саме за давністю не пам`ятає, чергував разом з ОСОБА_32 . Вечорі, коли було темно, зателефонував черговий, який повідомив, що є інформація про мікроавтобус на якому переводиться крадений метал. Отримавши інформацію, з боку с. Мутин, вони зупинили мікроавтобус Фіат, у якому був водій та ще два пасажири. Далі, він з напарником перевірили у водія мікроавтобусу документи та попросили відкрити бокові двері. Водій погодився і відкрив двері, після чого вони побачили, що у мікроавтобус завантажений металом та викликали слідчу групу. До приїзду слідчої групи, один із пасажирів мікроавтобусу попросився відійти у туалет і кудись зник. Не пам`ятає чи був там обвинувачений і чи спілкувався він з ним.

Свідок ОСОБА_13 показала, що два роки тому, точного часу не пам`ятає, вона через свою подругу ОСОБА_33 познайомилась з обвинуваченим ОСОБА_25 . На наступний день після знайомства, той попросив в неї мобільний телефон, щоб подзвонити. Вона дала йому телефон Нокіа. Але ОСОБА_25 взявши телефон не повернув його їй. Після цього вона намагалась телефонувати на той телефон, але це не дало ніякого результату, а згодом телефон був вимкнений. Більше вона не бачила обвинуваченого. Телефон їй дав її хлопець ОСОБА_34 , якому він і належав.

Протокол огляду місця події від 12.03.2015 р., у якому зафіксовано результати огляду автомобіля Фіат, р.н.з. НОМЕР_1 , під час якого встановлено, що в ньому знаходяться 53 секції чавунних батарей, чавунні колосники та дверцята, кружки, пластини тощо (т.2 а.с.63-64).

Протокол огляду місця події від 13.03.2015 р., у якому зафіксовано результати огляду господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , під час якого встановлено, що це домоволодіння не є жилим, у побутових приміщеннях хаотично розкидані речі, біля стежки, що веде до водоймища маються дверцята та колонки пічного опалення, біля яких є сліди від протектору автомобіля (т.2 а.с.65-70).

Висновками експертів від 25.03.2015 р., 26.03.2015 р., 19.05.2015 р., якими стверджується, що вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_10 майна становить 3640 грн., телефону ОСОБА_11 1835 грн., телефону ОСОБА_14 533 грн. (т.2 а.с.79-83, 88-92).

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 19.06.2014 р., згідно якої відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік після звільнення з місць позбавлення волі та зобов`язано його: проходити реєстрацію в територіальних органах внутрішніх справ 2 (два) рази на місяць у дні, визначені працівником міліції; заборонено виїзд по службовим чи особистим справам за межі населеного пункту, у якому проживає піднаглядний, без дозволу ОВС; заборонено залишати своє місце проживання з 21.00 години до 05.00 години наступного дня (т.2 а.с.113).

Довідку від 13.10.2014 р. з якої слідує, що ОСОБА_4 було ознайомлено з рішенням про встановлення адміністративного нагляду, встановлено дні реєстрації та роз`яснено про відповідальність за порушення умов адміністративного нагляду (т.2 а.с.119).

Лист реєстраційних відміток, згідно якого остання дата відмітки значиться 23.02.2015 р. (т.2 а.с.120).

Сторона захисту своїх доказів не представила.

Суд, дослідивши і оцінивши представлені стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення представлено достатня кількість переконливих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів.

Зокрема допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , чітко та без жодних вагань, стверджували про те, що вони разом з ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 скоїли 12.03.2015 р. крадіжку батарей та інших металевих речей із господарства, що по вул. Горького у м. Кролевці. При цьому вони вказали, що ініціатором цієї крадіжки був саме ОСОБА_4 . Після крадіжки, ОСОБА_7 разом зі ОСОБА_4 поїхали на автомобілі з водієм здавати викрадений металолом, але були зупинені працівниками ДАІ, після чого ОСОБА_4 втік. Той факт, що свідки повідомили про втечу ОСОБА_4 повністю підтверджується й показами свідка ОСОБА_35 , який пояснив, що коли вони зупинили мікроавтобус з викраденим металоломом, один із пасажирів кудись зник. Також участь обвинуваченого у крадіжці підтвердив й свідок ОСОБА_29 .

Суд не знайшов обставин, що давали б підстави стверджувати, що свідки обмовляють обвинуваченого. Також і сам обвинувачений не привів жодних аргументів з цього приводу. З урахуванням досліджених у суді даних, зафіксованих у протоколах оглядів місця події, показання цих свідків є чіткими, послідовними, логічними і узгодженими з іншими доказами у цій справі, та не викликають сумніву у суду.

З цих підстав суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого про те, що він не вчиняв крадіжку і вважає їх, намаганням уникнути відповідальності за скоєне.

Що стосується заволодіння чужим майном, шляхом обману та ухилення від адміністративного нагляду, то обвинувачений визнав свою провину у вчиненні цих злочинів і крім його пояснень, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема свідченнями ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , а також дослідженими судом матеріалами справи стосовно адміністративного нагляду за обвинуваченим.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є доведеною, а його дії кваліфікує: за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення; за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно; за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів. Зокрема із чотирьох епізодів злочинної діяльності, обвинувачений вчинив тяжкий, середньої тяжкості та невеликої тяжкості злочини. Також суд враховує й дані про особу ОСОБА_4 , який раніше чотири рази засуджувався за вчинення корисних злочинів та відбував покарання в умовах ізоляції, де зарекомендував себе з негативного боку, він не працює та не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, згідно досудової доповіді органу пробації має високий ризик вчинення повторних злочинів та середній рівень небезпеки для суспільства у зв`язку з чим орган з питань пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції.

Суд не знаходить, передбачених у ст. 66 КК України, обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого. Суд не приймає до уваги як пом`якшуючу покарання обставину, що зазначена у обвинувальному акті щире каяття, оскільки зовнішнього прояву ці обставини не знайшли, обвинувачений, навіть визнаючи себе винним у вчиненні шахрайства та порушення правил адміністративного нагляду, об`єктивно нічим не підтвердив свого шкодування про вчинене, засудження своєї поведінки та бажання виправити ситуацію. Явка з повинною про вчинення шахрайства, що датована травнем 2015 р. не свідчить про те, що обвинувачений самостійно з`явився до правоохоронних органів і добровільно зізнався у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у обвинувальному акті не зазначено і судом не встановлено.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, наявність у нього значної історії попередньої кримінальної діяльності, відсутності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

У відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 368,28 грн. Питання про речові докази суд не вирішує, оскільки такі не передавались.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід залишити попередній до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України і призначити йому покарання:

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк покарання обчислювати з 30.07.2017 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 368 грн. 28 коп.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1