1Справа № 335/4398/17 1-кп/335/130/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

процесуального прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 107Б, питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченим обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосування якого продовжувалося судом. Строк дії запобіжних заходів щодо обвинувачених спливає 18 лютого 2018 р., однак судове провадження в даному кримінальному провадженні не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Процесуальний прокурор у судовому засіданні просив залишити без змін запобіжний захід щодо обвинувачених та продовжити його строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для застосування запобіжних заходів не змінились та продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_9 , у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 на домашній арешт, оскільки в останньої погіршився стан здоров`я, вона страждає на ряд хронічних захворювань, має дитину.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші потерпілі у судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Колегією суддів при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченим, враховується наступне.

ОСОБА_7 є особою працездатного віку, яка до затримання не була працевлаштована. За станом здоров`я має скарги, але жодними медичними документами вони не підтверджені. Відомостей про неможливість її утримання в умовах ізоляції від суспільства суду не надано. За сімейним станом ОСОБА_7 незаміжня, має на утриманні малолітню дитину. Доказів щодо позитивної репутації та майнового стану обвинуваченої суду не надано. Раніше ОСОБА_7 неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів.

ОСОБА_8 є особою працездатного віку, який до затримання не був працевлаштований. За станом здоров`я скарг не має. За сімейним станом не одружений, має на утриманні малолітню дитину. Доказів щодо позитивної репутації та майнового стану обвинуваченого суду не надано. Раніше ОСОБА_8 двічі притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності.

Розмір шкоди, заподіяної інкримінованими обвинуваченим злочинами, виходячи зі змісту цивільних позовів, є значним.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наразі наявні ризики, визначені п.п. 24 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час виключають можливість застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, у т.ч. й домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник. Крім того, обвинуваченою та її захисником не було надано суду обґрунтованого клопотання про зміну запобіжного заходу, яке б відповідало вимогам статті 201 КПК України, із наданням відповідних доказів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо осіб обвинувачених, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених, з огляду на що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою щодо останніх слід продовжити строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 16 січня 2018 року до 16 березня 2018 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 16 січня 2018 року до 16 березня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 січня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошено 19 січня 2018 р. о 09:40 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3