Справа № 646/1918/16-к
№ провадження 1-кп/646/99/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п.п.12,13 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов для розгляду обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, п.п.12,13 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений потребує лікування, є інвалідом 2 групи, має малолітніх дітей, та відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з поганим станом здоров`я.

Прокурором заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у справі у вигляді тримання під вартою та заперечував проти зміни запобіжного заходу. Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який під час судового розгляду було продовжено судом.

У відповідності до положень ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом вивчалась можливість застосування у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 менш суворого запобіжного заходу

Суд враховує дані про обвинувачених, а саме: ОСОБА_9 не одружений, не працює, дітей немає, не має постійного місця проживання, раніше був засуджений за аналогічний злочин, що свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду. ОСОБА_11 не працює, проживав не за місцем реєстрації. ОСОБА_10 вже був оголошений у розшук та тривалий час переховувався від слідства, що свідчить про можливість переховування останнього від суду та перешкоджання встановлення істини по справі.

Надані суду медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_10 не містять даних про неможливість утримання останнього в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я. Наявність дітей у ОСОБА_11 не спростовує висновок суду про необхідність утримання його під вартою. Даних про стан здоров`я ОСОБА_9 суду не надано.

Крім того, потерпілий в судовому засіданні поясняв, що від ОСОБА_11 та його родичів постійно надходили погрози на його адресу, та він категорично заперечує проти зміни запобіжного заходів обвинуваченим, які вже намагались позбавити його життя.

Таким чином, ті обставини, що ОСОБА_9 не має постійного місця проживання, а ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні перебував у розшуку, обидва не працюють, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі доведеності їх вини, позицію потерпілого, суд вважає, що з метою запобігання ризикам, передбаченим, п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181,193-194, 196, 327, 331, 334, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників про зміну запобіжних заходів обвинуваченим залишити без задоволення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 днів, тобто до 11.02.2018 року включно.

Ухвала остаточна.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3