Справа № 477/1498/17
Провадження № 1-кп/477/27/18
УХВАЛА

23 лютого 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

під час розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч. 3
ст. 358 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду справи від захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 , надійшло клопотання про скасування арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивував його тим, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2017 року вказана квартира, на яку накладено арешт, визнана приватною власністю ОСОБА_15 .

В судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Його підзахисний, інші обвинувачені та захисники були такої ж думки.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що квартира, на яку був накладений арешт, належала обвинуваченому ОСОБА_6 і могла слугувати забезпеченням відшкодування спричиненого збитку.

Прокурори підтримали позицію представника потерпілого.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є

доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28 липня 2017 року, з метою забезпечення цивільного позову, був накладений арешт на квартиру, яка була зареєстрована на праві приватної власності за обвинуваченим ОСОБА_6 , і яка знаходилася за адресою:
АДРЕСА_1 .
В той же час, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2017 року в цивільній справі № 488/2798/17 за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_6 визнано за ОСОБА_15 право власності на вказану квартиру.
Рішення не було ніким оскаржено і набрало законної сили.
Відповідно до рішення суду дане помешкання було набуте під час їх шлюбу, але за її власні кошти, тому суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, визначив, що квартира є її особистою приватною власністю.
Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт на квартиру ОСОБА_6 накладено необґрунтовано, оскільки в дійсності вона йому не належала.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скасувати арешт квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28 липня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1