Справа № 523/6126/17
Провадження №1-кп/523/497/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року
Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ТОВ «Руш» за довіреністю - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000899 від 28.02.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого за наймом мийником автомобілів на автомийці «Авто Спа» (вул.7-ма Пересипьська), зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 26.12.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24.02.2017 року, приблизно о 18:03 годині, підсудний ОСОБА_6 , будучи засудженим з випробуванням за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26.12.2016 року, знаходячись в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «Руш» по вул.Семена Палія (Дніпропетровська дорога) 70 в м.Одесі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку косметичну продукцію туш для вій торгової марки «Мейбелін Вольюм Експрес Колоссал» в кількості 3-х одиниць, вартістю 97,50грн. за одиницю, на загальну суму 292,50 гривень, які вказаний підсудний, помістивши до лівої кишені куртки і пройшовши повз касу магазина, не розрахувавшись за цей товар, з місця злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом та спричинивши таким чином матеріальну шкоду означеному ТОВ на наведену суму.
Крім того, 01.03.2017 року, приблизно о 14:36 годин, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «Руш» по вул.Семена Палія (Дніпропетровська дорога) 70 в м.Одесі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно й умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку косметичну продукцію туш для вій торгової марки «Мейбелін Вольюм Експрес Колоссал» в кількості 3-х одиниць, вартістю 97,50грн. за одиницю, на загальну суму 292,50 гривень, які зазначений підсудний помістивши до кишені куртки і не розрахувавшись за цей товар, з викраденим майном намагався зникти з місця злочину, пройшовши повз касу магазина та вчинивши таким чином всі необхідні дії для доведення свого умислу до кінця, але довести умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений на виході охоронцем магазина, яким було викликано поліцію.
Підсудний ОСОБА_6 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини інкримінованих йому злочинів.
Разом з цим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним інкримінованих злочинів, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, вияснивши правильність розуміння підсудним ОСОБА_6 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.
Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 своїми умисними діями за епізодом від 24.02.2017 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за епізодом від 01.03.2017 року закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а відтак дії зазначеного підсудного вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 та за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, відповідно.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним в період строку випробування за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26.12.2016 року та те, що скоєне ним відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та закінченого замаху на такий злочин, а також судом враховується думка представника потерпілого ТОВ «Руш» за довіреністю ОСОБА_4 з цього питання, стан здоров`я підсудного та його особа перебував у розшуку в цьому провадженні, неодружений та працює за наймом, має місце реєстрації в м.Одесі та задовільно характеризується за місцем тримання в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, на диспансерному обліку в КУ «Міський психіатричний диспансер» і в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, страждає хворобою правої нирки та визнаний непридатним до військової служби.

Втім, згідно з обвинувальним актом, обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_6 , органом досудового розслідування не встановлено.
З такою позицією органу досудового розслідування суд погодитися не може, оскільки відповідно до ст.34 та п.1 ч.1 ст.67 КК України, скоєння підсудним ОСОБА_6 інкримінованих діянь під час строку випробування за попереднім вироком суду від 26.12.2016 року, належить віднести до рецидиву злочинів.
Внаслідок наведеного, обставинами, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, а до обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, суд відносить рецидив злочинів.
На підставі викладеного, при визначені виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України відносно підсудного ОСОБА_6 відсутні та про те, що виправлення останнього й недопущення вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі й за сукупністю скоєного, оскільки ураховуючи вимоги ст.71, ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 означеного Кодексу та приймаючи до уваги вчинення вказаним підсудним інкримінованих діянь в період строку випробування за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26.12.2016 року, внаслідок чого, суд доходить висновку про призначення остаточного покарання зазначеному підсудному за сукупністю вироків та з частковим приєднанням не відбутої частини покарання за наведеним попереднім вироком суду, яке має бути більшим як від строку покарання, призначеного за нові злочини, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Аналогічні правові позиції, викладені в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами до неї.
Речові докази у кримінальному провадженні диски із записами камер спостереження магазину «Єва» від 24.02.2017 та 01.03.2017 року, які зберігаються в матеріалах судового провадження, - належить продовжити зберігати в цих матеріалах, а три туші «Мейбелін Вольюм Експрес Колоссал», які передані під розписку представнику потерпілого ТОВ «Руш» за довіреністю ОСОБА_7 , - необхідно вважати повернутими за належністю вказаній особі.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при призначені покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні визначити у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26.12.2016 року, остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 визначити у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
З огляду на ст.72 КК України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 - обчислювати з моменту його затримання 11.11.2017 року, за ухвалою Суворовського районного суду Одеської області від 13.09.2017 року.
Згідно зі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні диски із записами камер спостереження магазину «Єва», які зберігаються в матеріалах судового провадження, - продовжити зберігати в цих матеріалах, а три туші «Мейбелін Вольюм Експрес Колоссал», які передані під розписку представнику потерпілого ТОВ «Руш» за довіреністю ОСОБА_7 , - вважати повернутими за належністю вказаній особі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, - залишити без змін, у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області.
Копії вироку надати заінтересованим особам.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1