І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність у порядку ст.303 КПК України,-
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність, в якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб прокуратури Одеській області виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочинів, передбачених ст.375, 382, 396 КК України, за заявою від 28.11.2017 року, надати витяг з ЄРДР, розпочати досудове розслідування за вказаною заявою, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Скаржники стверджують, що 28.11.2017 року вони звернулись до прокуратури Одеської області із заявою вчинення слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси злочинів, передбачених ст.375, 382, 396 КК України.
Після подання скарги до суду поштою був отриманий не процесуальний документ (лист заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 30.11.2017р. № 15-5019-17 із змісту якого випливає, що всупереч вимогам закону по заяві ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області від 28.11.2017р. відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідними частинами ст.ст.375, 382 та 396 КК України не внесені і, відповідно, витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування з кримінального провадження не наданий як й пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого не вручена.
Вказану бездіяльність заявники вважають протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просять зобов`язати посадових осіб прокуратури Одеської області виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, відповідно до письмової заяви, просили розглядати скаргу без їх участі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання повідомлявся належним чином.
Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора.
Дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні з матеріалів скарги встановлено, що 28.11.2017 року скаржники звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.375, 382 та 396 КК, слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 ..
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Незважаючи на те, що подана скаржниками до прокуратури заява названа ними як заява про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочинів, вчинених, на думку заявників, слідчим суддею, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить жодних та достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень.
Доводи, наведені ОСОБА_3 у заяві, щодо допущення неправомірних дій при прийнятті рішення, а саме ухвали від 30.10.2017 року, є його особистою оцінкою дій і рішення вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо їх протиправності, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.
Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.
Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.
Згідно роз`ясненням, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011р., оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.
Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима.
Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.
Тому суд відмовляє у задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора.
Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: