Справа № 755/1910/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"05" лютого 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001216 від 01.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: Республіки Вірменія, азербайджанцю, громадянину Республіки Азербайджан, з повною вищою освітою, неодруженому, непрацюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

05 лютого 2018 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 01.02.2018 приблизно о 04 год. 00 хв., в приміщенні ресторану «Пітер», що за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, 1-Б, між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вказаний час, у вказаному місці, з метою помсти, яка виникла внаслідок виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , підійшов до останнього, після чого дістав з кишені заздалегідь підготовлений предмет, схожий на ніж, та, тримаючи його в правій руці, умисно заподіяв ним один удар ОСОБА_9 в область шиї від якого останній помер на місці, а ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

У діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.115 КК України.

03 лютого 2018 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України після вчинення кримінального правопорушення.

04 лютого 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученим відеозаписом з камери відео нагляду, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, 1-Б, в приміщенні ресторану «Пітер»; показами свідків; вилученими речовими доказами; проведеними впізнанням по фотознімкам зі свідками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Також захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні звернувся зі скаргою на незаконне затримання підозрюваного, яку ОСОБА_7 підтримав, прокурор заперечував проти скарги захисника та вважав, що затримання відбулося законно.

Стосовно скарги захисника ОСОБА_4 на незаконне затримання його підзахисного ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України 03 лютого 2018 року о 13 годині 00 хвилин, однак як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, кримінальне правопорушення було вчинено 01.02.2018 року о 04 годині 00 хвилин, що свідчить, про те, що ОСОБА_7 не був затриманий безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скарга захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 про незаконне затримання та звільнення особи із-під варти - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, взявши його під варту в залі суду.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_7 не більше 60 днів з моменту його затримання до 04 квітня 2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя