Справа № 461/8524/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого, згідно ст.89 КК України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

25 лютого 2015 року в період часу з 16.00 год. по 19.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав із приміщення квартири мобільний телефон марки «Нокія 225 DS», вартістю 1068 грн. та ноутбук «HP Pavilion g7», вартістю 4500 грн., які належать ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5568 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. При цьому зазначив, що дійсно вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Нокія 225 DS» та ноутбуку «HP Pavilion g7», перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 . Також, вказав, що крадіжку здійснював у той момент, коли потерпілий спав.У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Крім цього, по даній справі потерпілим заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 17 100,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. При цьому, потерпілий зазначає, що вартість викраденого майна з моменту вчинення злочину значно збільшилась, а також злочинними діями обвинуваченого йому спричинено значної моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений до нього цивільний позов визнав повністю.

Дослідивши цивільний позов та оцінивши позовні вимоги, в сукупності з матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_4 злочином, а тому, у відповідності до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, врахувавши всі обставини справи, цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимого згідно ст.89 КК України, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 05.09.2006 року через зловживання алкоголем, за місцем проживання скарг не надходило. Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує позицію потерпілої сторони, яка просить застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Однак, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого та встановлену судом пом`якшуючу обставину, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, і ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 17 100,00 гривень матеріальної та 100 000,00 гривень моральної шкоди, а всього 117 100 (сто сімнадцять тисяч сто) гривень 00 коп.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_7