Справа № 755/3688/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2016 № 0017337 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.
На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом у судовому засіданні на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали.
У судовому засіданні обвинувачений поклався на розсуд суду.
В судове засідання захисник обвинуваченого не з`явився, однак суд враховуючи думку обвинуваченого та прокурора, які не заперечували проти розгляду питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого за відсутності захисника, вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності останнього.
Тож, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З бази автоматизованого документообігу суду «Д-3», а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2016 слідує, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до 17.02.2017 було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
В подальшому, обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 жовтня 2017 року.
В судовому засіданні 18.10.2017 було встановлено, що вироком від 08.06.2017 Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було засуджено до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі для проведення відповідних процесуальних дій, у зв`язку з розглядом справи в суді.
Статтею 90 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання передбаченого п. 12, у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, вирішується судом, який його здійснює.
З норм ст. 28 КПК України, випливає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що обвинувачений підлягає тимчасовому залишенню у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на період проведення даного судового провадження, з метою дотримання імперативних засад ст.ст. 2, 28 КПК України.
При цьому, клопотання прокурора, не підлягає задоволенню, оскільки з моменту постановлення даної ухвали обвинувачений залишається під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» на період судового провадження, до його закінчення за встановлених КПК України підстав.
Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому відмовити.

Тимчасово залишити засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на період судового провадження Дніпровським районним судом м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню на всій території України.
Суддя: ОСОБА_1