Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/780/17
провадження № 1-в/624/1/18
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 25 січня 2018 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Кегичівського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо він на протязі цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця мешкання.
Прокурор та представник органу пробації, у судовому засіданні подання підтримали.
Засуджений, у судовому засіданні, пояснив, що не з`являвся на реєстрацію, бо поїхав на роботу в Харків, зазначив, що зараз офіційно працевлаштуватися важко, тому працював не офіційно. Розумів, що будуть наслідки його неявки, чому не повідом про своє місце знаходження пояснити не зміг. Просив не позбавляти волі, зобов`язався надалі виконувати покладені на нього обов`язки.
Розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи, визнано, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо він на протязі цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст.76 КК України на нього покладено обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця мешкання.
25 травня 2017 року копія вироку надійшла до органу пробації та прийнята до виконання.
01 червня 2017 року з засудженим під розписку була проведена бесіда з роз`ясненням умов звільнення від покарання та обов`язки, покладені на нього вироком суду.
Після цього 07 липня 2017 року допустив неявку до органу без поважних причин, та у зв`язку з цим 26 липня 2017 року до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження та винесено нову постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, якою було збільшено частоту явок на реєстрацію до двох разів на місяць.
Згідно з листом реєстрації ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 06 жовтня 2017 року, 20 жовтня 2017 року, 03 листопада 2017 року, 17 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року.
На виклики не з`явився, проте відомостей про отримання ним цих викликів суду не надано.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 , який проживає на одній вулиці з ОСОБА_5 , приблизно в середині жовтня помітив, що ОСОБА_5 перестав з`являтися за місцем свого мешкання. Батько засудженого, ОСОБА_7 , казав, що син вже близько місяця тому поїхав на роботу до м. Харкова, і з того часу вдома не з`являється і їм не телефонує (а.с. особової справи 40). Ця інформація, що була отримана від батька засудженого, також міститься в довідці інспектора органу пробації (а.с.42).
Згідно ч.2 ст. 78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.ч.1,3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Отже, враховуючи вище викладене, у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не виконала покладені на неї судом обов`язки, саме без поважних причин. Суддя має переконатися у відсутності поважних причин невиконання обов`язків. Також при скасуванні звільнення засудженої особи від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мала засуджена особа реальну можливості виконати покладені на неї обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженої особи стати на шлях виправлення.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, про відсутність підстав, що свідчать про небажання засудженої особи стати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрацію пов`язані з перебуванням на роботі в іншому місті, а саме в м. Харкові, також враховано і частоту явок 2 рази на місяць. Суд також, бере до уваги, що мета покарання за вчинений злочин, полягає не лише в карі, а й у виправленні засудженого. Держава та суспільство має використовувати всі можливі засоби, насамперед для виправлення засуджених осіб, для їх адаптації до суспільства. Бажання особи працювати суд оцінює позитивно.
Відомості про вчинення нових злочинів чи порушень громадського порядку ОСОБА_5 матеріали подання не містять та судом не встановлені. Щодо довідки роздруківки з системи армор, то зазначені дані у ній нічим не підтверджені.
Засуджений зобов`язався надалі належно виконувати покладені на нього обов`язки.
У зв`язку з викладеним визнано за необхідне у задоволенні клопотання відмовити та повернути особову справу до органу пробації для продовження виконання призначеного покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.537,539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 відмовити.
Повернути особову справу щодо ОСОБА_5 до Кегичівського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації для продовження виконання призначеного покарання.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Кегичівський районний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1