Справа № 1-кп/593/53/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" січня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0000172, внесеного 6 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Бережанського районного суду Тернопільської області з 13 грудня 2017 року перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки термін обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 21 січня 2018 року, а змінювати обраний обвинуваченому запобіжний захід вважає недоцільним, оскільки інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть усунути ризики, які були передумовою для його обрання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що 28 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на 55 днів до 21 січня 2018 року включно.

У поданому клопотанні прокурор вказує на те, що підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та, маючи не погашену та не зняту судимість, належних висновків не зробив і знову вчинив тяжкий злочин. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, обвинувачений може умисно переховуватися від суду.

О бвинувачений неодружений, не навчається, не працює, не має постійного законного заробітку, не має осіб на утриманні, що свідчить про слабку міцність його соціальних зв`язків в місці його проживання та підтверджує той факт, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчиняти інші злочини та переховуючись від суду, може перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Крім цього, кваліфікація дій обвинуваченого також свідчить про його суспільну небезпечність, а тому з метою запобігання наведеним ризикам прокурор вважає недоцільним застосовувати більш м`який запобіжний захід, оскільки менш суворий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

А так як відомостей, які б вказували на неможливість утримання обвинуваченого під вартою не здобуто, а тому прокурор просив його клопотання задоволити та продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 днів.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив відмовити прокурору у задоволенні його клопотання, оскільки вважає, що всі ризики, які були передумовою обрання зазначеного запобіжного заходу відпали, а тому просив змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, просив клопотання прокурора залишити без задоволення та змінити обраний йому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, які просили замінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, суд прийшов до висновку, що запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слід залишити без змін і тому вважає за доцільне продовжити його застосування в межах строків, визначених законом, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років без альтернативного покарання.

Крім цього, згідно обвинувального акту наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому провадженню іншим чином. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому суд вважає недоцільним.

При цьому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у виді триманні під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд відповідно до ст. 183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого , а тому вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід залишити без задоволення та продовжити йому строк тримання під вартою ще на два місяці, до 5 березня 2018року.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити без змін та вважати його продовженим до 5 березня 2018 року.

Дана ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 5 березня 2018 року включно.

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та направити начальнику Чортківського СІЗО №-26 за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_4 і для виконання - Бережанському відділу поліції ГУ НПУ в Тернопільській області.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського
районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .