28.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/3987/17
Провадження №1-кп/205/500/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 25.05.2017 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001346
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні дітей не маючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучі раніше засудженим за ч.1 ст.164 КК України, належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин.?

Так він, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 12-236-200 від 23.10.2000 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 .

Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 ,та будучи обізнаним про рішення суду, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, ОСОБА_3 , починаючи з 04.09.2007 року до 10.02.2015 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 7 років 5 місяців 5 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого у нього утворилась заборгованість станом на 10.02.2015 року в сумі 56 201,39 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 22.11.2013 року був засуджений Ленінський районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин (12,5 днів обмеження волі) громадських робіт. 10.02.2015 року за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська до покарання часткове приєднано не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м Дніпропетровська від 05.05.2006 року до відбуття покарання у вигляд обмеження волі строком на 2 роки 12 днів та ОСОБА_3 направлений де виправного центру для відбуття покарання, в зв`язку з чим не мав можливості виконувати рішення Ленінського районного суду м Дніпропетровська щодо сплати аліментів на утримання сина.

Згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_3 , звільнившись достроково-умовно на 10 місяців 9 днів, починаючи з 27.04.2016 року до 01.08.2016 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 3 місяці 4 дні злісно ухилявся від сплати аліментів.

В серпні 2016 ОСОБА_3 здійснив виплату по аліментам в розмірі 200 грн., з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В період з 01.09.2016 року по 25.05.2017 року ОСОБА_3 виплат по аліментам не здійснював та іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міст Дніпропетровська, погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 за 8 місяців 25 днів.

Згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 8 років 6 місяців 2 дні, в результаті чого у нього утворилась заборгованість станом на 25.05.2017 року в сумі 69 581,15 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та зазначив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши, що не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки усі грошові кошти витрачав на лікування матері.

Потерпіла ОСОБА_6 до зали суду не з`явилась, надавши суду заяви у якій прохала слухати справу за її відсутності, прохала призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею за ч.2 ст.164 КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі й за аналогічний злочин, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має значну суму заборгованості по аліментам що складає -69 581,15 гривень. Крім того, судом також враховано позицію потерпілої щодо покарання.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття до відповідної установи виконання покарання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -