Справа № 146/872/17
Провадження №1-кп/148/49/18
В И Р О К
Іменем України
20 березня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне, Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який не являється депутатом, інваліда ІІ групи, раніше судимого:

- 07.11.2012 Котовським м/с Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років п/в, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування показання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки;

- 06.11.2013 Тульчинським р/с Вінницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців п/в, який відповідно до ухвали Літинського р/с Вінницької області від 15.05.2015 умовно-достроково звільнений з Літинської виправної колонії №123, невідбутий строк покарання 8 місяців 25 днів, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ч.3 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та скоїв аналогічний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 21.05.2017, біля 15 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зняття незамкненого навісного замка та витягування металевої защіпки від вхідних воріт, проник на огороджену територію подвір`я домогосподарства ОСОБА_4 , після чого проник через незамкнені вхідні двері до житлового будинку останнього, який розташований в АДРЕСА_2 . Перебуваючи у житловій кімнаті зазначеного будинку, ОСОБА_7 таємно викрав із підлоги бувшу у використанні дорожню валізу марки «QIAOFEI», вартість якої згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 142 гривні 05 копійок, із дивану бувший у використанні одяг, а саме: спортивну кофту марки «NIKE», вартість якої згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 135 гривень 40 копійок; спортивні штани марки «ADIDAS», вартість яких згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 101 гривня 55 копійок; спортивну футболку марки «STORMTECH», вартість якої згідно висновку експерта № 566 від 31.05.2017 становить 101 гривня 70 копійок, які склав до вищевказаної валізи, після чого з вішалки для одягу таємно викрав бувшу у використанні спортивну кофту марки «MERMOT», вартість якої згідно висновку експерта № 566 від 31.05.2017 становить 135 гривень 60 копійок, яку одягнув на себе та із стільця у даній кімнаті таємно викрав бувший у використанні рюкзак марки «HAIBOWEIYE», вартістю 200 гривень, який одягнув на свою спину і в середині якого знаходився бувший у використанні шкіряний гаманець марки «GELENIN», вартість якого згідно висновку експерта № 565 від 31.05.2017 становить 215 гривень 32 копійки з грошовими коштами в сумі 330 гривень та 150 Євро, які станом на 21.05.2017 відповідно встановленого Національним банком України офіційному курсу гривні до іноземної валюти Євро еквівалентні 4405 гривням 99 копійкам.

В подальшому ОСОБА_7 з вказаними викраденими речами покинув будинок та територію домогосподарства ОСОБА_4 , тобто намагався викрасти майно належне останньому на загальну суму 5767 гривень 61 копійка, однак, пройшовши біля 100 метрів від вказаного домогосподарства, перебуваючи на вулиці Набережній в с.Колоденка, Томашпільського району, Вінницької області, був виявлений потерпілим ОСОБА_4 та на його вимогу залишив на дорозі викрадені ним речі та зник у невідомому напрямку, тобто ОСОБА_5 свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки одразу після вчинення вказаного злочину був виявлений потерпілим ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, органами досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Натомість, судом в ході судового розгляду встановлено та визнано доведеним те, що 21.05.2017 біля 15 год. ОСОБА_5 прийшов до свого знайомого ОСОБА_4 додому за адресою АДРЕСА_2 , з метою провідати останнього. Відчинивши ворота і зайшовши на подвір`я, ОСОБА_5 побачив, що двері в будинок привідкриті, тому останній зайшов до будинку, вважаючи, що там знаходиться господар. Зайшовши в середину будинку, ОСОБА_5 побачив, що на підлозі спить незнайомий йому чоловік, який від шуму не проснувся. В цей час в ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свої злочинні наміри, останній, діючи повторно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи у житловій кімнаті зазначеного будинку, таємно викрав із підлоги бувшу у використанні дорожню валізу марки «QIAOFEI», вартість якої згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 142 гривні 05 копійок, із дивану бувший у використанні одяг, а саме: спортивну кофту марки «NIKE», вартість якої згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 135 гривень 40 копійок; спортивні штани марки «ADIDAS», вартість яких згідно висновку експерта № 564 від 26.05.2017 становить 101 гривня 55 копійок; спортивну футболку марки «STORMTECH», вартість якої згідно висновку експерта № 566 від 31.05.2017 становить 101 гривня 70 копійок, які склав до вищевказаної валізи, після чого з вішалки для одягу таємно викрав бувшу у використанні спортивну кофту марки «MERMOT», вартість якої згідно висновку експерта №566 від 31.05.2017 становить 135 гривень 60 копійок, яку одягнув на себе та із стільця у даній кімнаті таємно викрав бувший у використанні рюкзак марки «HAIBOWEIYE», вартістю 200 гривень, який одягнув на свою спину і в середині якого знаходився бувший у використанні шкіряний гаманець марки «GELENIN», вартість якого згідно висновку експерта № 565 від 31.05.2017 становить 215 гривень 32 копійки з грошовими коштами в сумі 330 гривень та 150 Євро, які станом на 21.05.2017 відповідно встановленого Національним банком України офіційному курсу гривні до іноземної валюти Євро еквівалентні 4405 гривням 99 копійкам.

В подальшому ОСОБА_7 з вказаними викраденими речами покинув будинок та територію домогосподарства ОСОБА_4 , тобто намагався викрасти майно належне останньому на загальну суму 5767 гривень 61 копійка, однак, пройшовши біля 100 метрів від вказаного домогосподарства, перебуваючи на вулиці Набережній в с.Колоденка, Томашпільського району, Вінницької області, був виявлений потерпілим ОСОБА_4 та на його вимогу залишив на дорозі викрадені ним речі та зник у невідомому напрямку, тобто ОСОБА_5 свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки одразу після вчинення вказаного злочину був виявлений потерпілим ОСОБА_4 .

Доказами, які підтверджують встановлені судом обставини, є покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, досліджені в ході судового розгляду.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому злочині не визнав, визнав свою вину у тому, що вчинив крадіжку чужого майна, перебуваючи в будинку потерпілого. Суду пояснив, що 21.05.2017 він перебував в смт. Вапнярка, Томашпільського району, і вирішив піти в с.Коледенка, що розташоване поряд, щоб провідати свого знайомого ОСОБА_4 . З останнім він знайомий на протязі певного часу, однак не зустрічався з ним близько 8 років. Познайомився він з ним в той час, коли вони разом перебували на лікуванні в лікарні ім. Ющенка. Після того, він неодноразово перебував в нього вдома, так як він проживав в громадському шлюбі із жінкою, а ОСОБА_4 проживав в громадському шлюбі із мамою цієї жінки. Також ОСОБА_4 був і в нього в гостях в м. Тульчин, знайомий з його мамою.

Прийшовши в с. Коледенку, він йшов по вулиці в напрямку будинку ОСОБА_4 і по дорозі бачив людей на подвір`ї, з якими привітався. Підійшовши до подвір`я, він відчинив ворота, які були закладені з середини на металеву защіпку. Підійшовши до будинку, побачив, що двері не зачинені, а лише частково прикритті. Зайшовши в середину будинку, він побачив, що на підлозі спить незнайомий йому чоловік, який не прокинувся від того, що він зайшов в будинок. Тоді він вирішив, що його ніхто не помітив, викрасти речі, які побачив в будинку, а саме валізу, яка знаходилась в будинку на підлозі та речі, які знаходились на дивані. Взявши дану валізу, він склав до неї спортивну кофту і штани, футболку. З вішалки він взяв спортивну кофту, яку одягнув на себе та рюкзак, який знаходився на стільці. Рюкзак він одягнув на спину, що знаходилось в середині, він не знає. Взявши всі ці речі, він вийшов з будинку, причинив двері та вийшовши за ворота направився по вулиці. Пройшовши відстань приблизно 80-100 м, він почув ззаду крик і побачив, що за ним біжить ОСОБА_4 , тоді він покинув речі на землі, а сам втік. Ввечері цього ж дня він був затриманий працівниками поліції в смт. Вапнярка. Вину свою визнає частково лише в тому, що коли він йшов додому до ОСОБА_4 , то мети в нього вчинити крадіжку не було. Лише, коли він зайшов до будинку і побачив чоловіка, який спав і не прокинувся, то лише тоді він вирішив викрасти речі. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати, перекваліфікувати його дії на ст. 185 ч.2 КК України, і застосувати амністію, так як має інвалідність ІІ групи.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 21.05.2017 він перебував в себе вдома і відпочивав на літній кухні, а в будинку спав його знайомий ОСОБА_8 , який допомагав йому робити ремонт. Перебуваючи на літній кухні, він почув, як стукнули ворота, і вийшов на подвір`я. Там він побачив, що ворота частково відхилені, а на землі лежить защібка. Тоді він вийшов на вулицю і побачив, що від будинку йшов чоловік із рюкзаком на спині, в його спортивній кофті та з валізою в руках. Він зрозумів, що вказані речі викрадені з його будинку, тому почав кричати і наздоганяти даного чоловіка. Той почав тікати, але коли він підбіг ближче, то впізнав чоловіка, то був ОСОБА_5 . З останнім він знайомий багато років. Раніше він був в нього вдома, на подвір`ї і в будинку, але на протязі останніх 8-10 років вони не бачились, і чому він прийшов до нього йому невідомо. На подвір`я та до будинку він його не запрошував, той сам зайшов, без його дозволу. Претензій матеріального чи морального характеру він до ОСОБА_5 немає, але вважає, що останній має понести найсуворіше покарання.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона була запрошена в якості понятого для проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_4 . При проведені даної дії останній розповідав про вчинення крадіжки та вказував на майно, яке було викрадене. Також, вказала на те, що в той день вона бачила ОСОБА_5 , який йшов по вулиці в напрямку будинку ОСОБА_4 . Проходячи повз її домогосподарство, він з неї привітався і пішов далі.

Свідок ОСОБА_10 суду надала аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_9 , зазначивши, що вона також була понятим при проведенні слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із домогосподарством ОСОБА_4 і бачила, як останній доганяв чоловіка, який ніс валізу. Той викинув речі і втік. Також вона була понятим при проведенні огляду.

Свідок ОСОБА_12 надала суду покази аналогічні тим, що і свідок ОСОБА_11 , при цьому також вказала, що з нею було проведено впізнання, під час якого вона впізнала ОСОБА_5 і вказала, що саме його наздоганяв ОСОБА_4 і той викинув речі і втік.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду надали покази, в яких зазначили, що вони були понятими при проведенні впізнання. Під вказаної дії дві жінки по черзі впізнали ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона бачила, як обвинувачений ніс рікзак та валізу, які викинув, коли його наздоганяв ОСОБА_4 .

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, судом досліджені і письмові докази, зокрема:

- протокол огляду місця події від 21.05.2017 з фототаблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_2 ;

- протокол добровільної видачі від 21.05.2017, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в своєму домогосподарстві добровільно видав працівникам поліції викрадені речі;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.05.2017 з фототаблицею до нього, згідно якого гр. ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка йшла з речами, і які він викинув, коли останнього наздоганяв потерпілий ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.05.2017 з фототаблицею до нього, згідно якого гр. ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка йшла з речами, і які він викинув, коли останнього наздоганяв потерпілий ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 564 від 26.05.2017, відповідно до якого встановлена ринкова вартість дорожньої валізи, спортивної кофти, спортивних штанів;

- висновок експерта № 565 від 31.05.2017, відповідно до якого встановлена ринкова вартість шкіряного гаманця;

- висновок експерта № 566 від 31.05.2017, відповідно до якого встановлена ринкова вартість спортивної кофти, спортивної футболки;

- висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 126 від 08.06.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю ІІ ст. Потребує примусового лікування. Примусове лікування не протипоказано.

- висновком судово-психіатричної експертизи від 12.06.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованого йому діяння на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

В період вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Він є особою із дисоціальним розладом особистості.

В теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує;

- довідка-характеристика від 22.05.2017 Тульчинської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується задовільно, скарг на його адресу від жителів міста не поступало;

- вимога про судимість, в якій відображено попередні судимості ОСОБА_5 , вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.11.2013 та ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 15.05.2015;

- протокол затримання особи від 21.05.2017, згідно якого ОСОБА_5 затримано 21.05.2017 о 21 год. 15 хв.;

- виписка із акту огляду МСЕК від 05.03.2014 до довідки серії 10 ААВ № 557020, відповідно до якої ОСОБА_5 встановлена ІІ група інвалідності загального захворювання безтерміново.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази щодо їх належності та допустимості, відповідно до вимог ст. ст. 85, 86, суд вважає недопустимим доказ, на який посилається сторона обвинувачення, а саме слідчий експеримент проведений із потерпілим ОСОБА_4 . Так, згідно з вимогами ст. 240 ч.6 КПК України, про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Під час слідчого експерименту може проводитись відеозапис. Так, дослідивши в судовому засіданні протокол даної слідчої дії та відеозапис до нього, встановлено, що вказана слідча дія розпочата о 10:35 04.07.2017 та закінчена о 11:06 годині. Будь-яких застережень в протоколі про переривання даної слідчої дії не зазначено. Однак, при відтворенні відеозапису встановлено, що слідчий, оголосивши про закінчення проведення слідчого експерименту, після цього двічі продовжував його проведення, відтворивши це у відеозапису, що свідчить про невідповідність вказаної слідчої дії вимогам КПК України.

На переконання суду в ході судового розгляду не знайшли об`єктивного підтвердження обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, з огляду на наступне.

Так, за змістом ст. 185 ч.3 КК України крадіжка, таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка поєднана із проникненням у житло.

З об`єктивної сторони крадіжка поєднана із проникненням у житло передбачає собою вторгнення у житло, з метою вчинення крадіжки, тобто умисел особи мав би бути направлений саме на викрадення майна з проникненням, і виникнути до перебування особи в житлі.

Відповідно роз`яснень, які викладено в п. 22 постанови ВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення у них з метою вчинення крадіжки, грабежу чи розбою. Таке вторгнення може здійснюватись будь-яким способом: таємно або відкрито, як з подоланням перешкод та опору людей, так і безперешкодно шляхом обману, з використанням підроблених документів тощо, а також за допомогою різних знарядь, які дають винній особі викрадати майно із житла, іншого приміщення або сховища без входу до нього.

Вирішуючи питання про наявність в діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясувати, з якою метою особа опинилася в житлі та коли саме у неї виник умисел на вчинення крадіжки, грабежу чи розбою. Проникнення до вказаних об`єктів має місце тоді, коли протиправне вторгнення до них здійснювалося з метою заволодіння чужим майном.

З аналізу досліджених доказів та встановлених обставин в діях обвинуваченого ОСОБА_5 , на переконання суду, відсутній склад об`єктивної та суб`єктивної сторін крадіжки поєднаної із проникненням у житло.

Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, не дають суду переконливих доводів, що умисел на крадіжку з проникненням у житло в обвинуваченого ОСОБА_5 виник до входження в будинок потерпілого ОСОБА_4 .

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_4 з метою провідати останнього, так як раніше його знав і неодноразово був в нього в будинку. Вказані обставини підтверджуються і показами потерпілого. І хоча проникнення до житла потерпілого з боку обвинуваченого було протиправним, що встановлено судом, оскільки права вільно входити у даний будинок у нього не було, таке проникнення з боку обвинуваченого не було поєднано із будь-якими активними діями щодо подолання опору чи певних перешкод в даному конкретному випадку та не поєднано із метою заволодіння чужим майном, а сам умисел на заволодіння майном виник у обвинуваченого, коли він вже знаходився в будинку, і особа, яка перебувала в даному будинку спала, не прокинувшись при вході обвинуваченого всередину до будинку, тому саме заволодіння чужим майном з боку обвинуваченого відбулось таємно.

Разом з тим у діях обвинувачено ОСОБА_5 на підставі аналізу та співставлення доказів, досліджених в ході судового розгляду, достатньо об`єктивно вбачаються ознаки закінченого замаху на крадіжку, таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, а тому його дії підлягають перекваліфікації за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Вина обвинуваченого у вчиненні даного злочину повністю доведена дослідженими в ході судового розгляду доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Зміна правової кваліфікації дій обвинуваченого судом в даному випадку покращує його становище порівняно з пред`явленим обвинуваченням та повноваження суду в цій частині відповідають вимогам ст. 337 ч.3 КПК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, має непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним вини у замаху на вчинення крадіжки повторно, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної даною статтею.

Приймаючи до уваги заявлене обвинуваченим клопотання про звільнення його від відбування покарання та застосування амністії, з врахуванням вимог ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році», обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання, так як на час вчинення кримінального правопорушення є інвалідом ІІ групи, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК від 05.03.2014 до довідки серії 10 ААВ № 557020.

Вказані обставини, також визначені судом, з врахуванням представленої стороною обвинувачення довідки про судимість. З вказаної інформації вбачається, що на момент розгляду справи по суті, обвинувачений ОСОБА_5 , має непогашену судимість, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2 (злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин). Тому, останній має непогашену судимість лише за один тяжкий злочин, і відносно нього не можуть застосовуватись положення ст. 4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Приймаючи до уваги ті обставини, що відносно обвинуваченого підлягає застосуванню амністія, і останній звільняється судом від покарання, запобіжний захід обраний відносно останнього у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15 ч.2, 50, 185 КК України, ст. ст. 369-374 КПК України, ст. 4 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши з-під варти із залу суду.

Речові докази: дорожню валізу марки «QIAOFEI», спортивну кофту марки «NIKE», спортивні штани марки «ADIDAS», спортивну футболку марки «STORMTECH», спортивну кофту марки «MERMOT», рюкзак марки «HAIBOWEIYE», шкіряний гаманець марки «GELENIN» та грошові коштами в сумі 330 гривень та 150 Євро повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави понесені судові витрати на залучення експерта в сумі 1581,92 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: