Номер провадження: 11-кп/785/495/17
Номер справи місцевого суду: 511/2445/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_7

та його адвоката: ОСОБА_8

представника потерпілого: ОСОБА_9

та її адвоката: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.01.2017 року, -

Цією ухвалою в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, учня 8 класу ЗОШ №4, проживаючого з бабусею ОСОБА_7 по АДРЕСА_1

який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, відмовлено, як заявленого передчасно.

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з ухвали, 07.04.2016 року біля 17 год 00 хв. неповнолітній ОСОБА_11 з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та господаря будинку, реалізуючи свій злочинний намір, переліз через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого відкрив вікно та незаконно потрапив в приміщення будинку, звідки таємно викрав принтером вартістю 2500 грн. належний ОСОБА_9 . З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
08.04.2016 року у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_11 повторно з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до вище вказаного будинку, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та господаря будинку, реалізуючи свій злочинний намір, переліз через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого через відкрите вікно незаконно потрапив в приміщення будинку, звідки таємно викрав чавунну плиту від печі під тверде паливо вартістю 500 грн, набір свердел з викруткою вартістю 150 грн, належні ОСОБА_9 після цього проник в приміщення гаражу, де погрузивши все викрадене на велосипед марки «Славутич» вартістю 1000 грн, належний ОСОБА_9 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 1650 грн. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
02.11.2016 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що вказана особа на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не досяг 14 річного віку, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину.
Суд, вважав не можливим застосування до ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_7 , так як дані заходи не дозволять виправитись малолітньому крім того свою відмову районний суд мотивував не притягненням до кримінальної відповідальності усіх осіб, які пошкодили будинок, з якого раніше ОСОБА_11 скоював крадіжки.
Будучі не згодним з даною ухвалою прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якої просить скасувати ухвалу та постановити нову якою призначити новий розгляд, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухав доповідача, вислухав думку прокурора, представника неповнолітнього обвинуваченого та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого і його адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , суд врахував його особу, який характеризуються за місцем проживання незадовільно, за місцем навчання характеристика не надавалась суду , а також те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 раніше не притягувався, вперше вчинив тяжкий злочин, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене діяння. В зв`язку з чим прийшов до висновку що до неповнолітнього ОСОБА_11 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.
Після вказаного районний суд вказав, що «досудове слідство проведено поверхнево, до кримінальної відповідальності не притягнуто інших осіб , які фактично розгромили будинок», при тому що ОСОБА_11 обвинувачується в скоюванні крадіжок.
Також суд вказав, що не надано інформації , чому саме і на підставі яких документів необхідно передати під нагляд неповнолітнього ОСОБА_11 саме бабусі ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні «не сильно бажала» взяти на виховання онука.
І звернув увагу на то, «що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак. Цього в клопотанні не відображено і не має», відмовив у задоволенні клопотання, не вирішив що же потрібно зробити з матеріалами провадження і не усунувши протиріччя в ухвалі.

Частиною першою статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дане провадження розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а апеляційний суд в даному випадку не має можливості усунути вказані недоліки, а тому колегія суддів вважає такими, що частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, а оскаржувана ухвала суду відповідно до вимог ч. 1 ст.412, ст. 415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст. 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.01.2017 року, про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього ОСОБА_11 , скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала кінцева та оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4