Номер провадження: 11-сс/785/232/16
Номер справи місцевого суду: 523/2116/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 15 лютого 2016 року, у рамках кримінального провадження за №0000951 внесеному до ЄРДР 14.02.2016 року за ознаками ч.2 ст.186 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000951 від 14.02.2016 року про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Криве Озеро Миколаївської області, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.04.2016 року без визначення розміру застави.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при наступних обставинах:

14.02.2016 року близько 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку №86/2 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одеса, побачили незнайомого їм ОСОБА_11 , та підійшовши до нього, застосували насилля та нанесли йому множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла. Після того як останній упав на землю, ОСОБА_8 зірвав з потерпілого наявний у нього рюкзак вартістю 300 грн., з вміщеними до нього навушниками до мобільного телефону вартістю 125 грн., зарядним пристроєм вартістю 100 грн., двох лимонів вартістю 10 грн., одного яблука вартістю 5 грн., крему для рук вартістю 10 грн., двох кулькових ручок вартістю 10 грн., пилки для нігтів та записної книжки вартістю 30 грн., та заволодівши цим майном, з місця вчинення злочину зникли, тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 586 грн.

При прийнятті рішення про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Також слідчий суддя врахував обставин відношення підозрюваного до вчиненого, тяжкість злочину, у якому він підозрюється і який відноситься до категорії тяжкого злочину, встановлені під час розгляду клопотання слідчого дані про особу підозрюваного та з урахуванням усіх встановлених обставин прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного
Крім того приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ч.4 ст.183 КПК України вважав за необхідним не визначати розмір застави, оскільки діяння, у кому він підозрюється вчинене з застосуванням насильства.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваним на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій він вказав, що вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Підозрюваний послався на відсутність зазначених в оскарженій ухвалі існування ризиків, оскільки будь яких дій, які вказують на їх існування не вчиняв та ні органу досудового розслідування, ні суду їх не виказував. Крім того зазначив, що має місце проживання, в м. Одесі, фактично працює водієм на підприємстві "Камаз-сервіз", а підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ґрунтується лише на показах потерпілого, який під час слідчої дії - впізнання особи, впізнав підозрюваного тільки за одною ознакою, а саме відсутності на його взутті під час проведення зазначеної слідчої дії - кросівках, як у затриманої особи шнурків.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід відносно нього у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу підозрюваного і просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, виходячи з наступного:

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і зазначена підозра, грунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

При цьому, твердження підозрюваного про необґрунтованість підозри у вчиненому з посиланням на підтвердження підозри лише показами потерпілого та проведення ним впізнання у порушення вимог КПК не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підозра також підтверджена іншими долученими до клопотання матеріалами, а саме крім показів потерпілого, поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були безпосередніми свідками вчиненого правопорушення та прийняли заходи щодо затримання підозрюваних.

Судова колегія погоджується з висновками слідчого судді щодо існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та можливого неправомірного ним впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

На думку апеляційного суду, на наявність існування ризику можливого впливу на потерпілого та свідків, свідчать обставини вчинення ним злочину з застосуванням насилля та його поведінка, яка була агресивною по відношенню до потерпілого.
Про наявність існування ризику ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду свідчить поведінка підозрюваного, в тому числі його позиція до вчиненого, а з урахуванням того, що підозрюваний є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності і його обізнаність про наслідки скоєння зазначеного злочину. Також на існування такого ризику вказує відсутність у підозрюваного постійного місця проживання на території м. Одеси і області та місця постійної роботи. Крім того, наявність факту притягнення підозрюваного раніше до кримінальної відповідальності та причетність його до вчинення нового злочину, свідчить про ігнорування підозрюваним вимог закону, що також вказує на можливість існування цього ризику.
Доводи підозрюваного про наявність у нього постійного місця проживання у м. Одесі та роботи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на їх підтвердження ані слідчому судді, ані апеляційному суду не надано належних доказів.

Приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 2 КПК України, які регламентують завдання кримінального судочинства, враховує всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та приходить до висновку про законність постановленого у цій частині рішення, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, в тому числі без визначення розміру застави, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором, а захисником не надано доказів, які б вказували на те, що існують причини з яких підозрюваний не може триматися під вартою.

Зазначене, на думку апеляційного суду, виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 15 лютого 2016 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.04.2016 року без визначення застави - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4