В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Крім того встановлено, на території Київської області діє група осіб , яка використовуючи реквізити юридичних осіб з ознаками фіктивності ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «Сістем Лайн», ТОВ «Арлотон», ТОВ «Варта Плюс», ТОВ «Укртрейд 10», ТОВ «Меркурій А1», ТОВ «ТПК «Атлас», ТОВ «Агро Фуд Сервіс», ТОВ «Агро Фуд Сервіс 2015», ТОВ «Славутич Тайм», ТОВ «ТД Харчових технологій», ТВО «Георіс V», ТОВ «Кліматстройсервіс» та інших фіктивних підприємств, надає послуги з незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат для ПАТ Укргазвидобування», ТОВ» Укртрансресурс-К», ТОВ «Сімпліторг», ТВО «МК «Гефест», ТОВ «Аспект Інвестбуд», ТОВ «РК «Костракшн», ТОВ «Національна Інвестиція», ТОВ «Скайбілдінг+», ТОВ «Вектор Інжинирінг Груп», ТОВ «Оріана Трейд».
Згідно показів засновника ТОВ «Синтез-профіт» ОСОБА_9 вказане підприємство йому взагалі не відоме, жодного відношення до реєстрації та здійснення фінансово господарської діяльності підприємства не має.
Згідно показів засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ «Сістем лайн» ОСОБА_10 вказане підприємство йому взагалі не відоме, жодного відношення до здійснення фінансово господарської діяльності вказаного підприємства не має. Крім того додав, що у січні 2015 року ним було втрачено паспорт.
Згідно показів засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ «Арлотон» ОСОБА_11 вказане підприємство у 2015 році нею було зареєстровано за грошову винагороду у розмірі 500 грн., жодного відношення до здійснення фінансово господарської діяльності вказаного підприємства не має.
Згідно показів засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ «Варта плюс» та ТОВ «Укртрейд 10» ОСОБА_12 у лютому 2016 року ТОВ «Укртрейд 10» ним було зареєстровано без мети зайняття фінансово господарської діяльності за грошову винагороду у розмірі 3 000 грн. Також, вказаний громадянин додав, що ТОВ «Варта плюс» йому взагалі не відоме, жодного відношення до здійснення фінансово господарської діяльності вказаного підприємства не має.
Вказані речі та грошові кошти оглянуто та визнано речовими доказами у рамках вказного кримінального провадження.
Слідчий зазначав, що враховуючи, що грошові кошти вилучені під час проведення обшуку були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі: предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (підприємствами ТОВ «Агро Фуд Сервіс 2015», ТОВ «ТПК «Атлас», ТОВ «Славутич тайм»), а тому викладені обставини відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає наявними передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для їх арешту.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1