Справа №504/1249/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2018 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , надійшло клопотання заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , в якому останній просить винести ухвалу про арешт майна, а саме: грошових коштів у сумі 1200 гривень, мобільного телефону марки «LG» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , мобільного телефону марки «Моторола» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім картою оператора «МТС» НОМЕР_4 , 101 полімерний пакет з защібкою «zip-lock», заборонивши будь-яким особам розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

В судове засідання заступник начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд даного клопотання вирішено проводити в порядку ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення володільця майна ОСОБА_6 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 24.11.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи продавцем у продуктовому магазині солодощів за адресою: АДРЕСА_1 , займається незаконним збутом наркотичного засобу канабісу за місцем роботи. Крім того, користуючись автомобілем «Mercedes 230-E» білого кольору державний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_6 за телефонним дзвінком привозить та збуває наркотичні засоби канабіс на території Лиманського району Одеської області.

Магазин, в якому ОСОБА_6 працює продавцем та займається незаконним збутом наркотичного засобу, належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 21.12.2017р. ОСОБА_6 здійснив збут наркотичних засобів, продавши ОСОБА_8 3 (три) полімерних пакета із замком типу «zip-lock» (європакети) із речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 46-Х від 05.02.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масами: 0,73 г, 0,78 г та 0,78 г відповідно.

Згідно даних ВПН ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , здійснює збут наркотичного засобу - канабісу.

Крім того, згідно інформації ВПН ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , причетний до здійснення збуту наркотичного засобу канабісу ОСОБА_6

12.04.2018р. в період часу з 12:16 год. по 15:18 год., на підставі ч.3 ст.233 КПК України, з метою безпосереднього переслідування ОСОБА_6 , прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області юрист 2 класу ОСОБА_5 , провів обшук приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 52, який орендує ОСОБА_7 та в якому ОСОБА_6 , працює продавцем.

За результатами проведення обшуку магазину «Солодощі», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 1200 гривень, мобільний телефон марки «LG» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Моторола» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім картою оператора «МТС» НОМЕР_4 , 101 полімерний пакет із защібкою «zip-lock».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Факт володіння вказаним майном ОСОБА_9 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Необхідність накладення арешту прокурор обґрунтовує потребою встановлення заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися ним, оскільки їх незастосування може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тому з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.170 КПК, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.

Згідно п.1 ч. 2 ст.170 КПК України накладення арешту на майно допускається з метою збереження речових доказів, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, що зазначені в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні прокурором доведена необхідність арешту вказаного майна, тому з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 1200 гривень, мобільний телефон марки «LG» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Моторола» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім картою оператора «МТС» НОМЕР_4 , 101 полімерний пакет з защібкою «zip-lock».

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1