Справа № 442/1513/18
Провадження № 1-кс/442/250/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1 відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП України в Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах кримінального провадження №00000557 від 11.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт: на вилучені у ОСОБА_5 два прольоти металевої огорожі, та належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що в провадженні слідчого відділення Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області знаходяться матеріали досудового розслідування 00000557 від 11.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 березня 2018 року невстановлена особа шляхом вільного доступу ввійшла на територію дачної ділянки розміщеної на АДРЕСА_1 , звідки скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб таємно викрала належні громадянину ОСОБА_6 три прольоти металевої огорожі, чим було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

В ході проведення огляду місця події від 12.03.2018 у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено два прольоти металевої огорожі, які попередньо були придбані ним у ОСОБА_7 .

Відтак, вважає, що з метою попередження незаконного відчуження майна та попередження знищення речових доказів чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, накладення арешту є необхідним.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю, просить таке задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000557 від 11.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 березня 2018 року невстановлена особа шляхом вільного доступу ввійшла на територію дачної ділянки розміщеної на АДРЕСА_1 , звідки скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб таємно викрала належні громадянину ОСОБА_6 три прольоти металевої огорожі, чим було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.03.2018 у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено два прольоти металевої огорожі, які попередньо були придбані ним у ОСОБА_7 .

Згідно ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказані речі буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задоволити.
Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 два прольоти металевої огорожі, та належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилученні речові докази передати на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1