УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 444/112/17
провадження № 51-4779ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2017 року в межах кримінального провадження № 0001347 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львові, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.
Суть питання
За вироком Жовківського районного суду Львівської області від 08 серпня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, потерпілий звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2018 року касаційну скаргу потерпілого було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду потерпілий ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
В своїй первинній касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 не погоджувався з встановленою сумою заподіяних йому матеріальних збитків, вказував про безпідставну відмову суду у призначені повторної судово-автотоварознавчої експертизи, оскільки наявний в матеріалах кримінального провадження висновок судово-автотоварознавчої експертизи, на його думку, не відповідає вимогам законодавства України. В обґрунтування своїх доводів потерпілий посилався на неповноту судового розгляду, не погоджувався з наданою оцінкою доказам та заперечував правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження.
Залишаючи касаційну скаргу потерпілого без руху, Верховний Суд в ухвалі від 19 березня 2018 року встановив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Потерпілому ОСОБА_4 було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому Верховним Судом було звернуто увагу потерпілого на тому, що доводи його касаційної скарги зводились до посилань на неповноту судового розгляду, непогодження з наданою судами оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши повторно подану касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що потерпілий ОСОБА_4 вказані в ухвалі касаційного суду від 19 березня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, у повторно поданій касаційній скарзі потерпілий, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін, обмежився лише формальною вказівкою про те, що апеляційний суд не звернув уваги на порушення допущені місцевим судом. При цьому, як і в попередній касаційній скарзі, ОСОБА_4 так і не конкретизував, в чому саме полягали допущені, на його думку, порушення судом апеляційної інстанції, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду касаційним судом, згідно з ст. 438 КПК з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 КПК.
Таким чином потерпілий ОСОБА_4 , вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду, в своїй первинній касаційній скарзі посилався на обставини які не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, а в повторній скарзі, яку надіслав на усунення недоліків, обмежився формальною вказівкою про незаконність ухвали апеляційного суду, не зазначивши при цьому конкретних порушень допущених апеляційним судом, які б давали суду касаційної інстанції підстави для відкриття касаційного провадження і перегляду оскаржуваного рішення.
Верховний Суд повторно відзначає, що відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки потерпілий не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3