Справа №212/4688/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003948 від 11.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною професійно технічною освітою, є інвалідом ІІІ групи, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

10.12.2016 року о 13.30 годин, маючи намір, на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зайшов до квартири АДРЕСА_2 , в яку його пустив потерпілий ОСОБА_7 , попередньо представившись працівником «ДОМ КОМ». Реалізуючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, під вигаданим приводом встановлення металевих дверей в під`їзд попрохав ОСОБА_7 передати йому грошові кошти в сумі 420 гривень, тим самим ввів потерпілого в оману щодо своїх істинних намірів, на що ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 420 гривень.

Діючи в подальшому на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_3 , отримавши належні ОСОБА_7 грошові кошти у своє володіння, реалізуючи надалі свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, утримуючи в руках належні гр. ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 420 гривень, діючи із корисливих намірів направився в невідомому напрямку, таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами в сумі 420 гривень, які належать гр. ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та використавши викрадене майно за своїм розсудом.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 була завдана майнова шкода на загальну суму 420 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , повторно, 10.12.2016, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 та інших можливих свідків-очевидців ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, шляхом вільного доступу із вказаної квартири таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 9400 гривень та 800 американських доларів, що згідно курсу НБУ станом на 10.12.2016 становить 20618 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 завдав майнової шкоди на загальну суму 30018 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю в обсягу пред`явленого обвинувачення, переказав суду фабулу звинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив строго не наказувати.

Обвинувачений звернувся до суду з заявою про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України при розгляді справи, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини немає потреби.

Дослідивши докази надані стороною обвинувачення та аналізуючи їх суд приходить до висновку, що пояснення обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено, пом`якшуючим покарання обставиною є щире каяття.

У відповідності зі ст. 12 КК України, злочини вчинені обвинуваченим відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, є інвалідом 3 групи, має на утриманні малолітнього сина, розкаявся в скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції обвинувачення в виді обмеження волі, проте на мінімальний строк із застосуванням положень ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від покарання на підставі закону України «Про амністію».

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого його не позбавлено батьківських прав, раніше не судимий та до нього раніше положення Закону України «Про амністію» не застосовувались, скоїв умисні злочини невеликої та середньої тяжкості, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід обраний обвинуваченому у кримінальному провадженню слід продовжити, до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, речові докази - відсутні.

Керуючись ст. 368-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 190 ч. 1 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України 2 роки обмеження волі;

До призначеного покарання застосувати положення ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 - обмеження волі строком на 2 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробувальним строком на 1 рік, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 особисте зобов`язання, до набранням вироком суду законної сили, залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 880,40 гривень та 880,40 гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1