В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Запорізької, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого-
- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
19 серпня 2017 року, приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд.67 по вул. Перемоги, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_4 , яка сиділа на лавочці біля вказаного будинку, та шляхом ривку, з руки останньої відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3 GТ - I9300» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1250 грн., який знаходився у чохлі рожевого кольору, вартістю 166 грн., та в якому знаходились флеш карти Місго 166Ь (2 шт.) вартістю 100 грн. кожна та флеш карта Місrо SD 16 Gb вартістю 85 грн., які належали ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1535 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 побіг за будинок АДРЕСА_3 , де зник у невідомому напрямку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 19 серпня 2017 року, приблизно о 00 годині 10 хвилин, знаходячись біля буд.67 по вул. Перемоги, підійшов зі спини до потерпілої яка сиділа на лавочці біля вказаного будинку вирвав з руки останньої мобльний телефон марки та побіг за будинок. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше не судимого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, добровільно відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.
Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує думку потерпілої, яка не має претензій матеріального характеру та на призначенні суворого покарання обвинуваченому не наполягає.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3 GТ - I9300» ІМЕІ НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору, що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_4 залишити останній.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1