Справа № 591/103/18
Провадження № 1-м/591/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Ленінського районного суду м.Тюмені від 18.11.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, вчинений із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних мереж ( у тому числі мережі «Інтернет»), у великому розмірі) і призначено покарання за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.
Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просили визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вказаним вище вироком суду РФ, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі цього вироку суду.
В судове засідання представник МЮУ не з`явився, в клопотанні просив розглядати без його участі, оскільки згідно ст.610 КПК його участь не є обов`язковою.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що клопотання МЮУ підлягає задоволенню. Просила привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вказаним вироком суду РФ від 18.11.2016 р., а саме: за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України визначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років, без призначення додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у виді конфіскації майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вироку Ленінського районного суду м.Тюмені від 18.11.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, вчинений із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних мереж ( у тому числі мережі «Інтернет»), у великому розмірі) і йому призначено покарання за вказаними статтями КК РФ у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, без призначення додаткових покарань.
Згідно вказаного вироку та доданих до клопотання документів, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 18.11.2016 року. Крім того, у строк відбування покарання зараховано строк тримання під вартою з 10.07.2016 по 17.11.2016 року. Кінець відбування строку покарання 09.07.2022 р.
Відповідно до розпорядження від 14.12.2016 року № 2497, вирок Ленінського районного суду м.Тюмені від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 10.12.2016 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Як вбачається з наданих документів, остання відома адреса проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, отримано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Суд дотримуючись даної норми вважає за необхідне не призначати додаткове покарання передбачене ч.2 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна.
Виходячи з викладеного, клопотання про приведення вироку Ленінського районного суду м.Тюмені від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду м.Тюмені від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.11.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 10.07.2016 року по 17.11.2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1