НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/676/18
Провадження № 1-кп/0182/432/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових рішень 22 травня 2017 року за №0002102 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українець, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

30.06.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпроопетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

23.03.2017 року відповідно до ст. 65 Конституції України, законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», представники Нікопольського ОМВ прибули за місцем реєстрації ОСОБА_3 і вручили останньому під особистий підпис повістку для його прибуття і відправу з території ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_3 , 24.04.2017 року о 06.00 годині, до місця проходження строкової служби у Збройних силах України.

24.04.2017 року о 06.20 годині ОСОБА_3 з метою ухилення від призову на строкову військову службу у Збройні сили України, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на строкову військову службу, перебуваючи біля території ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_3 , втік.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_3 всупереч вимог ст. 65 Конституції Україні, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочення від призову на строкову військову службу, без поважних причин від призову на строкову військову службу у Збройні сили України ухилився.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою провину і пояснив, що він перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний. Весною 2017 року він отримав повістку виклик до військомату. Він з`явився, отримав направлення для проходження медичної комісії, яку пройшов та визнаний придатним до військової служби. Після чого, отримав два виклики за місцем постійного проживання для явки до військомату, але просто побоявся служити та почав ухилятися. Змінив місце проживання та навіть вистрибнув з машини, коли батьки везли його у військомат. Просив пробачити його та суворо не карати, оскільки він просто боїться за своє життя і здоров`я і не готовий бути захисником.

Сторони провадження не оспорюють законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а також погоджуються з кваліфікацією дій обвинуваченого, нових доказів суду для дослідження не надано. За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумнівів у тому, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і така позиція обвинуваченої є добровільною.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинувачуваного, про що свідчить те, що під час досудового слідства та в суді ОСОБА_3 давав правдиві покази, не намагався, уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Суд також враховує репутацію обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем постійного проживання, і вважає, що достатнім для його виправлення та перевиховання, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на один роки.
Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні не обрався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1