Справа № 359/1122/18
Провадження №1-кс/359/278/2018
16 лютого 2018 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю адвоката ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-
У визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк слідчим не було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а тому 12.02.2018 року ним було подано клопотання про повернення вилученого майна особі, у якої воно було вилучено. На вказане клопотання, листом від 12.02.2018 року за вих. №7/4294 слідчим було відмовлено у поверненні вилученого транспортного засобу.
Таким чином, вилучений у ОСОБА_6 транспортний засіб перебуває у володінні органу досудового розслідування без законних підстав, чим порушується право останнього на володіння своїм майном, яке закріплене у ст.. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною радою України 17.07.1997 року.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, з підстав зазначених в ній.
Слідчий Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 щодо задоволення скарги заперечив.
Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши документи, приєднані до скарги, дійшов до таких висновків.
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Встановлено, що 30 січня 2018 року слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області проводив огляд місця події. В ході цієї слідчої дії він вилучив у водія ОСОБА_6 автомобіль «VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно копії листа від 12.02.2018 року за вих. №7/4294 слідчим було відмовлено у поверненні вилученого транспортного засобу, посилаючись на те, що вказаний автомобіль визначений речовим доказом в кримінальному провадженні, тому підстави для його повернення на даний час відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.
Частиною 7 ст. 237 КПК України закріплено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, автомобіль VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучена слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, в ході огляду місця події 30.01.2018 р., має статус тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
З вказаних норм законодавства випливає, що правомірність володіння органом досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватися в порядку, визначеними статтями КПК України. Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту, відповідно до правил ч. 5 ст. 171 КПК України діючим КПК України не передбачено.
Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами глави 16 КПК України і ч. 7 ст. 237 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна, згідно з правилами ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Отже, якщо стосовно вилученого в ході огляду місця події майна, речей або документів, не накладено арешт і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, то таке майно підлягає поверненню особі, в якою воно було вилучено.
Так, в судовому засіданні не встановлено, що прокурор або слідчий звертались в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час огляду місця події майно, яке перебувало у користуванні ОСОБА_6 на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіль VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 цього ж Кодексу речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль VOLKSVAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику який керував ним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 так як, з урахуванням обставин кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування, це можливе без шкоди для кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 100, 169-171, ст. 303, 304, 376 КПК України, слідчий судя,-
п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1