Справа № 344/8341/17
Провадження № 11-кп/779/411/2017
Категорія п.п.7,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, що правила ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року , поширюються виключно на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Оскільки ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, то дія вищевказаного закону на нього не поширюється та не застосовується й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_8 , та його захисник подали апеляційні скарги, в якій посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_8 вказує на те, що застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року не може бути обмежено щодо нього, оскільки правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення має істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Крім того, ОСОБА_8 вказує, на безпідставне відхилення судом його клопотань та доповнень.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 є аналогічними, та зводяться до того, що строк відбутого покарання у межах довічного позбавлення волі має значення для набуття ОСОБА_8 прав на зміну покарання чи зміну режиму відбування покарання.

З цих підстав, ОСОБА_8 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Захисник ОСОБА_9 просив, ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

До початку апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_8 подав клопотання, про зміни до апеляційної скарги, та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, доводи засудженого та його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 20.12.2011 року ОСОБА_8 було засуджено за п.п.7, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 24.04.2012 року до довічного позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 24.04.2012 року.

Згідно ч.2 прикінцевих положень Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", що набрав чинності 24 грудня 2015 року, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Крім того, п.п. 11, 12 ст. 51 КК України передбачено окремі види покарання: позбавлення волі на певний строк, і окремо довічне позбавлення волі.

Диспозиція ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру, тобто не має певного строку покарання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_8 не підпадає під дію Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, в зв`язку з чим правильно відмовив в задоволенні його клопотання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5