Ухвала

Іменем України

12 лютого 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

а також потерпілого ОСОБА_7 ,

його законного представника ОСОБА_8 ,

представника сектору з ювенальної превенції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000073 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, допризовника, неодруженого, студента 1-го курсу Дніпропетровського індустріально - педагогічного технікуму, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 29 січня 2018 року неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 08 січня 2018 року приблизно о 20.00 годині він, знаходячись на перехресті вулиць Клубної та Чернишевського у с. Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області поблизу магазину «Продукти», розташованого по вул. Клубній, 4, побачив раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ними, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення йому легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 і діючи умисно, без попередження почав наносити йому удари кулаками обох рук та ногами в область обличчя, голови, тулуба та ніг, нанісши не менше семи ударів, від яких потерпілий ухилявся та захищався руками, внаслідок чого один з ударів ногою, взутою в черевик, прийшовся по правій руці. Далі ОСОБА_12 , намагаючись уникнути отримання тілесних ушкоджень, почав відходити в сторону від ОСОБА_10 , але перечепившись, упав на землю, а коли почав підводитись, то ОСОБА_11 наніс йому два удари носком правої ноги, взутої в черевик, в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 231е від 24.01.2018 року, у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливу та забійної інфікованої рани (на його тілі) на слизовій оболонці нижньої губи по центру, ділянки осадження на підборідді по центру та дещо праворуч; 11-ти саден по передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, в проекції гребня лівої клубової кістки. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливу та забійної інфікованої рани (на його тілі) на слизовій оболонці нижньої губи по центру, ділянки осадження на підборідді по центру та дещо праворуч, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Ушкодження у вигляді саден на правому передпліччі та в проекції лівої клубової кістки відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_10 , що виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.
У підготовчому засіданні законний представник потерпілого заявила письмове клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, оскільки через часткове відшкодування матеріальної шкоди не має до нього претензій.
Законний представник обвинуваченого підтвердила факт примирення та часткове відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, та пояснила, що домовилася з ОСОБА_14 про поетапне погашення витрат на лікування протягом 2-х місяців.

Неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_15 підтвердили факт примирення та просили задовольнити клопотання.

Захисник підтримала клопотання.

Прокурор і представник сектору з ювенальної превенції не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши обвинувальний акт і обсудивши заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Виходячи з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000073, згідно з якими ОСОБА_11 уперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії злочинів невеликої тяжкості, по якому на досудовому слідстві повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся та примирився з потерпілим, а законний представник частково відшкодувала завдану злочином матеріальну шкоду і зобов`язується на протязі 2-х місяців повністю відшкодувати таку шкоду, у зв`язку з чим законний представник потерпілого не має претензій до неповнолітнього обвинуваченого, про що ОСОБА_16 зазначила у клопотанні від 12 лютого 2018 року, у суду є підстави для задоволення клопотання і закриття кримінального провадження у підготовчому засіданні за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

У зв`язку із закриттям провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався та витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення не долучені матеріали кримінального провадження № 0000073, а відомості, що містяться у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, недостатні для прийняття такого рішення у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 314, 369 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 12 лютого 2018 року - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000073 від 19 січня 2018 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1