У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5524/17

№ 1-кс/183/813/17

31 жовтня 2017 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, не працюючому, з середньою освітою, зареєстрованому та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 26.04.2005 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. 12.10.2007 року на підставі постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк. Звільнений 11.04.2011 року на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг умовно достроково на 1 рік 6 місяців 8 днів,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 26 червня 2017 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив мопед марки «Карпати» без реєстраційного номеру, блакитного кольору, після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

В цей же день приблизно о 12.10 годині ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, знаходячись у зазначеному місці, підійшов до мопеду марки «Карпати», заволодів ним, після чого покотив викрадений мопед у невідомому напрямку, таким чином з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2.600 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

29 червня 2017 року відомості за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , внесені до ЄРДР за № 0002000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

10 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 веде аморальний спосіб життя, про що свідчить долучена до матеріалів клопотання характеристика, надана за місцем мешкання останнього, законного джерела доходу не має, у зв`язку з цим стійкі соціальні зв`язки в нього відсутні, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік. ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за корисливі тяжкі злочини, на теперішній час знову підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому існує реальна можливість, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на ОСОБА_7 неодноразово надходять скарги на крадіжки особистого майна, про що свідчить і характеристика на останнього, надана квартальним комітетом, а також довідка з електронної бази «АРМОР» щодо наявності скарг на підозрюваного, відсутність джерела доходу спонукає останнього на вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладений на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що у прокурора немає підтавав вважати, що його підзахисний може переховуватися від органів досудового розслідування, а тому заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: заяви потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 29.06.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ; протоколу огляду речей від 29.07.2017 року, а саме мопеду марки «Карпати»; постанови про визнання та залучення речових доказів, розпискою; протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 10.10.2017 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтованою. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні. Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_7 має не зняту та непогашену судимість, офіційних джерел доходів не має, а тому, розуміючи можливе покарання за скоєне, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також вважає, що в судовому засіданні прокурором було доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, відповідно до доданих до клопотання доказів вбачається, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії тяжких. Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, матиме можливість знову продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує також позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає з матір`ю похилого віку, має офіційне джерело доходів. Однак ні підозрюваним, ні його захисником слідчому судді не було надано жодного доказу існування вказаних обставин, а тому ці доводи не є вагомими для застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, у відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення строку від 5 до 8 років.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний не одружений, ніде не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього. Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були проаналізовані раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2017 року включно, взявши його під варту з залу суду негайно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_10 у виді 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 67.360 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_11 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальнику Дніпровської Установи виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1