печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2018 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005489, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2017, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 30.10.2017 близько 05 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем «NissanX-trail» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині бул. Лесі Українки в м. Києві, зі сторони вул. Євгена Коновальця в напрямку вул. Івана Кудрі.
Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б; 10.1; 12.1 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:
- п. 2.3 б «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну»;
- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тім, що він керуючи вказаним транспортним засобом, наближаючись до будинку № 30-В по бул. Лесі Українки в місті Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого не справився з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини на тротуар і скоїв наїзд на рекламний щит.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «NissanX-trail» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження: «закрита травма таза: перелом верхньої гілки лонної кістки справа зі зміщенням уламків», яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Так, показав, що 30.10.2017 керуючи автомобілем рухаючись по бульвару Лесі Українки в другій смузі для руху, окрім нього в третій смузі для руху попереду автомобіль здійснив перестроювання у його смугу, після різкого повернення керма автомобіль почало розвертати та внаслідок чого зіштовхнувся із рекламним щитом. Вказав, що цілком усвідомлює наслідки своїх дій, щиро розкаявся та просив його суворо не карати та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Потерпілий також повністю підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, потерпілий просив обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд, оцінюючи показання обвинуваченого поряд із вищенаведеним як належний та допустимий доказ, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до вчиненого;
- особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому і потерпілій.
Суддя ОСОБА_1