ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2012 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
за участю прокурорів захисників-адвокатівОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, працюючого збірником меблів ЗАТ Енран, не судимого,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, працюючого експедитором ТОВ Продмаркет, не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

18 грудня 2009 року близько 1 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8, будучи в стані алкогольного спяніння, після спільного вживання алкогольних напоїв, прибули до буд. № 25 по вул. Шевченка в с. Нові Петрівці Вишгородського району, до якого разом проникли, завдавши удари ногами по вхідній двері. В будинку учинили сварку з потерпілим ОСОБА_9, в ході якої ОСОБА_8 умисно завдав потерпілому декілька ударів (три) рукою в голову.

Потерпілий ОСОБА_9 з метою припинення свого побиття вмовив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провести їх до місця перебування ОСОБА_10, якого шукали останні.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з потерпілим пройшли близько 30-40 м. по вул. Шевченка в напрямку перехрестя з вул. Островського в с. Нові Петрівці, де біля газорозподільної колонки в ході продовження сварки ОСОБА_7 умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів ногою по тулубу потерпілого, від чого той впав, а також умисно завдав 3-4 удари ногою та 3-4 удари коліном по голові потерпілого.

Після побиття потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підняли останнього і пішли з ним по вул. Шевченка, а потім у зворотному напрямку, де через кілька метрів (біля вул. Шевченка, 39) потерпілий впав, а ОСОБА_7 завдав ще 2 удари ногою по спині потерпілого і місце події залишив. ОСОБА_8 провів потерпілого до газорозподільного пункту по вул. Шевченка, де останній залишився лежати на землі, а ОСОБА_8 покинув місце події.

Через деякий час співмешканка потерпілого ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 притягли потерпілого до дому в буд. № 25 по вул. Шевченка в с. Нові Петрівці.

Унаслідок завданих підсудними ударів потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть у вказаному житловому будинку.

Зокрема, спільним завданням ударів підсудні умисно заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження:

- забійні рани (на верхньому віці правого ока 2 см. нижче лівої повіки, на верхній губі, на слизовій нижньої губи в проекції 2-3 зубів праворуч, в міжбрівній області); садна (в правій виличній області, в лівій щоковій області, на тильній поверхні правої та лівої кисті); крововиливи (в області верхньої та нижньої повіки правого та лівого ока, в щоково-виличній праворуч та ліворуч, в проекції рукоятки грудини);

- крововиливи мяких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні по всій протяжності, крововиливи під оболонки та шлуночки головного мозку;

- багатоуламковий перелом кісток носу;

- перелом ребер ліворуч.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку.

Підсудний ОСОБА_7 свою вину в судовому засіданні визнав і ствердив, що після вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_8 прибули до будинку потерпілого, де вибивши двері, зайшли до будинку для того щоб розшукати знайомого ОСОБА_10 У будинку він відштовхнув свідка ОСОБА_11 Потерпілий ОСОБА_9 став на них сваритися і ОСОБА_8 завдав йому декілька ударів рукою в голову. Від завданих ОСОБА_8 ударів у потерпілого виступила кров і заподіяно ушкодження голови.

Потерплий попросив щоб вони його не били і вийшов з ними на вулицю, показати де знаходиться їх знайомий ОСОБА_10 Пройшовши біля 50 м. по вул. Шевченка в напрямку вул. Островського, він завдав удари руками і ногами в голову та по тулубу потерпілого, від чого той впав, також завдав удари потерпілому і коли той лежав на землі.

Разом дійшли до газорозподільного пункту, де він місце події покинув, залишивши ОСОБА_8 з потерпілим.

Завдання ударів потерпілому коліном заперечив. Погодився, що вони спільно з ОСОБА_8 заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, від яких настала смерть.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину визнав частково і ствердив, що після вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_7 прийшли додому потерпілого, в який зайшли, вибивши двері. В будинку розпитували потерпілого про свого знайомого ОСОБА_10 У будинку, де також знаходилася свідок ОСОБА_11, він завдав потерпілому три удари руками в голову, від яких той падав на ліжко. Внаслідок завданих ударів він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження на голові. Потерпілий попросив його не бити і пообіцяв показати, де знаходиться ОСОБА_10 Разом з останнім вони вийшли на вулицю, пройшли по вул. Шевченка до перехрестя з вул. Островського, де ОСОБА_7 завдав потерпілому удари руками та ногами в голову, а коли той впав коліном по голові. Після цього вони разом підняли потерпілого і повели його назад. Побиття потерпілого тривало близько 15 хв. На зворотному шляху ОСОБА_7 місце події залишив, а він довів потерпілого до газорозподільного пункту, де його залишив. Тоді потерпілий самостійно пересуватися вже не міг. Після чого він також залишив місце події. Факт побиття потерпілого не заперечував, однак вважав, що завдані ним удари не могли призвести до заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

З оголошених у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_13 убачається, що її брат потерпілий ОСОБА_9 систематично вживав алкогольні напої разом із співмешканкою ОСОБА_11, яка 18 грудня 2009 року повідомила про його побиття і смерть. Обставини побиття їй не відомі. Підсудні добровільно відшкодували заподіяні їй збитки, виплативши їй кожен по 10 000 грн., до яких вона матеріальних претензій не має.

З оголошених показань свідка ОСОБА_11 (яка померла т. 2 а.с. 45-46) встановлено, що остання проживала разом з потерпілим і 17 грудня 2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вибивши двері, зайшли до будинку потерпілого, де завдали йому удари руками і ногами в голову та інші частини тіла, в звязку з чим вона побігла за допомогою до сусіда ОСОБА_14. Після повернення до будинку, потерпілого вдома не було, виявила його лежачим на вулиці, зі слідами тілесних ушкоджень на голові. Разом зі свідком ОСОБА_12 занесли його додому, де він перестав подавати ознаки життя (т. 1 а.с. 62-63).

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні ствердив, що 18 грудня вночі до нього додому за допомогою прибігла сусідка ОСОБА_11, яка повідомила про побиття її співмешканця двома чоловіками, в звязку з чим він допоміг їй викликати міліцію та медичну допомогу. Обставини побиття потерпілого йому не відомі.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні ствердив, що на прохання сусідки ОСОБА_11 вийшов на вулицю, де в снігу біля газорозподільного пункту по вул. Шевченка лежав потерпілий ОСОБА_9 зі слідами ушкоджень на голові, якого без свідомості вони разом занесли до будинку й викликали міліцію та швидку медичну допомогу. Коли помер ОСОБА_9 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_15 матір ОСОБА_16 в суді показала, що її син в ніч події повернувся до дому після 12 год. ночі і повідомив, що сталася бійка, а на його одязі на плечі на куртці та на коліні на брюках, вона побачила сліди крові.

Як убачається з даних протоколів додаткового відтворення обстановки та обставин події, фототаблиці і схеми до нього від 21 лютого 2012 року, підсудний ОСОБА_8 детально показав спосіб завданих ним ударів рукою в голову потерпілого в його будинку, напрямок їх руху по вул. Шевченка до перехрестя з вул. Островського, де він показав місце, а також, як підсудний ОСОБА_7 завдав удари потерпілому руками, ногами та коліном в голову та інші частини тіла біля газорозподільної колонки, а після цього місце біля буд. № 39 по вул. Шевченка, де ОСОБА_7 завдав удари ногою по тулубу потерпілого і залишив місце події, а також показав місце де він залишив потерпілого біля газорозподільної колонки.

Під час відтворення обстановки та обставин події підсудний ОСОБА_7 детально показав спосіб завданих ним ударів руками та ногами в голову та по тулубу потерпілого на вул. Шевченка біля газорозподільної колонки (т. 2 а.с. 123-135).

Такі показання підсудних узгоджуються з їхніми показаннями даними під час відтворення обстановки та обставин події від 24 грудня 2009 року (т. 1 а.с. 85-92).

Вина підсудних підтверджується також їх явками з повинною і показаннями на досудовому слідстві, де вони зізналися у спільному побитті потерпілого і заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило його смерть (т. 1 а.с. 5-6, 101-103, 110-129).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1/Д/№ 243 тр. від 27 січня 2010 року у потерпілого ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження:

- забійні рани (на верхньому віці правого ока 2 см. нижче лівої повіки, на верхній губі, на слизовій нижньої губи в проекції 2-3 зубів праворуч, в міжбрівній області); садна (в правій виличній області, в лівій щоковій області, на тильній поверхні правої та лівої кисті); крововиливи (в області верхньої та нижньої повіки правого та лівого ока, в щоково-виличній праворуч та ліворуч, в проекції рукоятки грудини);

- крововиливи мяких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні по всій протяжності, крововиливи під оболонки та шлуночки головного мозку;

- багатоуламковий перелом кісток носу;

- перелом ребер ліворуч.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку.

Всі виявлені тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів (унаслідок ударів руками і ногами), в строк та при обставинах встановлених по справі, є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя і знаходяться в причинному звязку з настанням смерті потерпілого.

Можливість утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення тіла виключається (т. 1 а.с. 81-83).

Суд погоджується з даним висновком експерта, який повністю узгоджується з сукупністю досліджених по справі доказів.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події та трупу від 18 грудня 2009 року в будинку № 25 по вул. Шевченка в с. Нові Петрівці виявлено труп ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, з ознаками насильницької смерті й слідами тілесних ушкоджень на голові.

Протоколом зафіксовано місце знаходження натоптаного снігу та плям бурого кольору схожих на кров на вул. Шевченка неподалік будинку потерпілого та його трупу в будинку, що відповідає іншим матеріалам справи (т. 1 а.с. 8-13, 16-17).

З фототаблиці до протоколу огляду місця події вбачається наявність множинних плям і слідів схожих на кров, що виявлені на телевізорі в місці побиття потерпілого в будинку (т. 1 а.с. 299-302).

Що стосується висновку додаткової судово-медичної експертизи №23 /Д/№ 243 тр. від 13 листопада 2010 року про те, що рана в міжбрівній області у потерпілого могла бути утворена внаслідок його падіння з вертикального положення і контактування з кутом холодильника, телевізора тощо та про маловірогідність утворення даного ушкодження внаслідок завдання ударів руками або ногами, то такі висновки є безпідставними, які матеріалам справи не відповідають і повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів, а також висновком судово-медичної експертизи № 1/Д/№ 243 тр. від 27 січня 2010 року, в якому експерт можливість такого способу ушкоджень виключив.

Аналізуючи зібрані в справі докази, суд зазначає, що протягом усього часу як досудового слідства, додаткового розслідування та в ході судового слідства по справі не здобуто жодних обєктивних даних про падіння потерпілого з вертикального положення й контактування головою з будь-якими твердими предметами, як у будинку так і поза його межами.

Не стверджували про подібні обставини ні самі підсудні, ні свідок ОСОБА_11, яка була єдиним очевидцем побиття потерпілого.

У той же час із сукупності досліджених доказів судом достовірно встановлено, що підсудні спільно, почергово, цілеспрямовано завдали удари руками, ногами в голову та інші частини тіла потерпілого і заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, що в своїй сукупності й призвели до смерті потерпілого.

При цьому суд акцентує увагу на те, що смерть потерпілого настала внаслідок ушкоджень заподіяних на голові, а по справі чітко вбачається, що кожен з підсудних умисно завдав удари в голову потерпілого і саме сукупність ушкоджень виявлених на його голові знаходиться в прямому причинному звязку з настанням смерті.

Зі справи встановлено, що підсудні діяли узгоджено і почергово взяли участь у безпосередньому побитті потерпілого в голову. Вони узгоджено і спільно проникли до будинку потерпілого, де спочатку ОСОБА_8 завдав удари в голову потерпілому, спільно змусили його піти з ними на вулицю Шевченка у пошуках ОСОБА_10, де вже побиття ОСОБА_9 в голову продовжив ОСОБА_7

При цьому кожен з підсудних усвідомлював свої дії та дії один одного по побиттю потерпілого, а отже їхні дії повністю обєднані єдиним умислом спрямованим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Саме після побиття підсудними, яке відбулося протягом короткого часу (близько 15 хв.), потерпілий втратив свідомість і не міг пересуватися самостійно, й не приходячи до тями, помер.

Відтак підсудні у процесі почергового побиття потерпілого спільно і узгоджено застосували таке насильство, яке призвело до смерті останнього.

Підстав оцінювати дії кожного із підсудних відокремлено, як неповязані між собою, у суду не має, що встановленим по справі обставинам не відповідатиме.

Відтак зазначений висновок додаткової судово-медичної експертизи не може бути взятий до уваги для встановлення істини по справі, як і твердження сторони захисту про те, що у потерпілого наявні такі ушкодження, від яких могла настати смерть, та які не повязані із безпосередньо застосованим до нього насильством з боку кожного із підсудних.

Досліджені в судовому засіданні докази узгоджуються між собою і доповнюють один одного, проаналізувавши які, суд доходить висновку, що предявлене підсудним обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином суд визнає доведеною вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в умисному заподіянні групою осіб тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9, що спричинило його смерть, та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні підсудним покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого ними тяжкого злочину, активну роль кожного з підсудних у завдані ударів потерпілому, які в сукупності заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть.

Також суд враховує і те, що вчиненню цього злочину сприяло зневажливе ставлення підсудних до потерпілого, який систематично вживав алкогольні напої і вів відповідний спосіб життя.

Даний злочин підсудними вчинено вперше, які мають позитивні характеристики й постійне місце роботи.

На підставі ст. 67 КК України обтяжуючою покарання обставиною слід визнати вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставиною, що помякшує покарання підсудних, згідно ст. 66 КК України слід визнати добровільне відшкодування завданих потерпілій ОСОБА_13 збитків.

Враховуючи те, що обсяг інкримінованих дій щодо побиття потерпілого підсудні в повному обсязі не визнали, намагалися применшити свою роль у побитті потерпілого, з яких ОСОБА_8 застосування насильства, яке призвело до смерті потерпілого, взагалі не визнав, суд доходить висновку про відсутність належної критики підсудними своїх дій, а тому така позиція підсудних не є щирим каяттям у розумінні вимог ст. 66 КК України.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити підсудним покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і за цим законом призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і за цим законом призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київської області, яких взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 4 вересня 2012 року, зарахувавши час його тримання під вартою у період з 8 червня 2010 року по 25 жовтня 2011 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 4 вересня 2012 року, зарахувавши час його тримання під вартою у період з 23 по 31 грудня 2009 року та з 8 червня 2010 року по 25 жовтня 2011 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд, а засудженими, які перебувають під вартою, в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Суддя: