У Х В А Л А

26 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся зі скаргою представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги представник зазначив, що в провадженні старшого слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за № 0000034 від 18 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.
11-12 серпня 2017 року в ході обшуку, проведеного за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 03 серпня 2017 року, тимчасово вилучено належні на праві особистої власності ОСОБА_7 майно - грошові кошти в сумі 8930 доларів США та 5130 грн.Ухвалою про обшук надано дозвіл на вилучення грошових коштів набутих протиправним шляхом. Проте зазначені кошти належать його довірительці, про що зазначено безпосередньо у протоколі обшуку. Остання зберігала їх за адресою де проводився обшук, оскільки так для неї було безпечніше, так як її дочка ОСОБА_8 перебуває у відпустці по догляду за дитиною і у її квартирі постійно хтось присутній, а також встановлено двоє підсилених вхідних дверей.Крім того арешт на вилучені кошти судом не накладався, в зв`язку з чим ОСОБА_3 зверталася до слідчого з проханням їх повернути. Однак зазначених коштів так і не повернуто. Просить суд зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили суд зобов`язати слідчого повернути вищевказане тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні слідчий та прокурор заперечили щодо скарги, просили суд відмовити у її задоволенні, оскільки вилучені грошові кошти не являються тимчасово вилученими, так як вони зазначені в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, крім того вищевказані грошові коштивизнано речовими доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження постановою від 04.09.2017р.
Заслухавши учасників розгляду, суд вважає скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає до задоволення.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за № 0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.
11-12 серпня 2017 року в ході обшуку, проведеного за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 03 серпня 2017 року, було вилучено грошові кошти в сумі 8930 доларів США та 5130 грн.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження № 0000034 за ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке здобуте у результаті його вчинення та зупинення протиправної діяльності, згідно із вимогами ст. 234 КПК України, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 03.07.2017 року задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .При цьому, у резолютивній частині ухвали слідчим суддею зазначено перелік майна, що підлягає відшукуванню, та надано дозвіл на вилучення такого майна, серед якого вказано грошові кошти. На виконання ухвали слідчого судді, слідчим ОСОБА_5 проведено обшук зазначеного приміщення. Згідно протоколу обшуку від 11-12 серпня 2017 року спірні грошові кошти в сумі 8930 доларів США та 5130 грн.оформлені як речовий доказ, вилучені та передані на відповідальне зберігання.

Постановою старшого слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 від 04.09.2017р. вищевказані грошові коштивизнано речовими доказом.

В скарзі представником заявника ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 , оскаржуються дії слідчого щодо неповернення ОСОБА_3 тимчасово вилучених у ході обшуку грошових коштів. Скаржник зазначає, що ухвалою про обшук надано дозвіл на вилучення грошових коштів, однак в подальшому арешт на вказані грошові кошти не накладався, вони належить ОСОБА_3 та відношення до кримінального провадження не мають.

Між тим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті злочинним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Крім того, виходячи із вимог ст. 236 КПК України - якщо в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку конкретно зазначено предмети, які мають бути вилучені, то факт їх вилучення відображається у протоколі обшуку і вони докладно описуються. Якщо в процесі обшуку вилучаються також і інші предмети, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді, то вони набувають статусу тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів скарги, грошові кошти в сумі 8930 доларів США та 5130 грн.були вилучені у ході обшуку 11-12.08.2017 року, статус тимчасово вилученого майна не набули.

Враховуючи те, що вилучені грошові кошти входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, а також визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження, тому покликання представника володільця майна у скарзі щодо відсутності підстав для законного утримання майна та неповернення його ОСОБА_3 свого підтвердження у ході розгляду не знайшли, а тому підстав для повернення вилученого майна володільцю немає.

Доказів, про те що грошові кошти не здобуті злочинним шляхом, заявник ОСОБА_3 та її представник - адвокатом ОСОБА_4 суду не надали.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 169, 236, 303-307, 309 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з ОВС СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1