11-сс/775/445/2017(м)
221/6100/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

До Волноваського районного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, про арешт майна, а саме на автомобіль марки БМВ 630, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року клопотання старшого слідчого СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки БМВ 630, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що розташований на майданчику тимчасового тримання Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, пров. Енергетичний,3, та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 на вказаний автомобіль, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є тимчасово вилученим майном внаслідок огляду місця події від 11 листопада 2017 року.

На зазначену ухвалу власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну та необґрунтовану, таку, що не відповідає вимогам ст.ст.170,173 КПК України. Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про наявність потерпілого, завдання будь-кому шкоди, підтвердження самого факту підробки вузлів, агрегатів автомобіля, а також свідоцтва про його реєстрацію, що він не є особою, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та якимось чином до нього причетний. Вказує, що придав автомобіль в 2014 році, в МРЕВ оформив його на себе. При переоформленні працівником МРЕВ була пропущена чи затерта одна цифра. Також посилається на те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на попереднього власника були вказані такі ж самі ідентифікаційні відомості транспортного засобу, як і в свідоцтві на його ім`я, тому вважає, що в його діях, як власника авто відсутній склад кримінального правопорушення, а вилучення у нього транспортного засобу є безпідставним.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до клопотання слідчого та матеріалів провадження, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР, та проводиться досудове розслідування. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що в наявності є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. А завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом, підтверджується, що зазначені у клопотанні обставини могли мати місце і обґрунтовуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами, а саме: інформаційним листом та протоколом огляду місця події, під час якого було тимчасово вилучено автомобіль марки БМВ 630, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 з ознаками підробки номерів вузлів та агрегатів, а також документа, протоколом про визнання них речовими доказами та їх передачу на зберігання, постановами про призначення судово-криміналістичної та технічної експертиз. Тобто існують обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, а зазначено майно може бути предметом злочину та носієм доказової інформації, тобто відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172 КПК України, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст.132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Тому висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на транспортний засіб та документ про його реєстрацію з метою запобігання його приховування, зникнення чи передачі майна, а також знищення слідів самого злочину.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус щодо накладення арешту на транспортний засіб марки БМВ 630, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 , та надасть змогу виконати завдання, задля виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна не є слушними, навіть за презумпцією законного його придбання, з огляду на вимоги ч.10 ст.170 КПК України.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль марки БМВ 630, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 05 грудня 2017 року о 16 годині 00 хвилин.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області