АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/2449/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/99/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, працює ПП «ГРОМ X» на посаді охоронця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 05.12.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 332 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 1 рік, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого роду Дніпропетровської області від 02.08.2013 року йому скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та оголошено в розшук,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 05.12.2012 року остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харкова, громадянка України, з середньою освітою, не одружена, не працююча, студентка 1-го курсу групи Ас-54 Харківського професійного електротехнічного ліцею, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судима: 17.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік,

визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст.304 КК України з призначенням покарання:
- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;
- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року остаточно призначено покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Харкова, громадянка України, з середньою освітою, не одружена, не працююча, студентки 1-го курсу групи е-60 Харківського професійного електротехнічного ліцею, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ,
визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи раніше судимими, за скоєне не відбули покарання, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення і перевиховання не стали, і знову вчинили тяжкий злочин, разом з ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, у групі - розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, за наступних обставин.
На початку другої декади жовтня 2015 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не довелося можливим, ОСОБА_7 , повідомила у співбесіді знайома ОСОБА_8 , про те, що вона в мережі Інтернет, для розваги, знайомиться з чоловіками. Отримавши вказану інформацію, він маючи певний досвід у скоєнні умисних, корисливих злочинів, вирішив скористатися вказаною інформацією, для незаконного збагачення за рахунок чужого майна. Замисливши скоєння умисного, корисливого, тяжкого злочину, направленого на заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням у житло ОСОБА_7 у свої злочинні наміри посвятив ОСОБА_8 , яка спокусившись можливістю збагатитися за рахунок чужого майна, одразу дала свою згоду на участь у заволодінні чужим майном, поєднаним з проникненням у житло.
Отримавши згоду ОСОБА_8 на вчинення протиправних злочинних дій, ОСОБА_7 запропонував їй підшукати засоби, та інших співучасників та створити умови для вчинення злочину, на що остання погодилася.
Діючи згідно з вказаною домовленістю, ОСОБА_8 до вчинення злочину вирішила залучити свого знайомого ОСОБА_9 1996 року народження, а також неповнолітню подругу, з якою вона разом навчалась у середній навчальній школі №19 м. Харкова ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких у жовтні 2015 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, познайомила з ОСОБА_7 . Під час декількох зустрічей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розповіли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про свій злочинний намір та запропонували останнім прийняти участь у його реалізації. Спокусившись можливістю збагатитися в результаті вчинення злочину за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали свою згоду на участь у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло.
Продовжуючи створювати умови для вчинення протиправних злочинних дій ОСОБА_15 за погодженням із ОСОБА_7 вирішили через мережу Інтернет, використати обліковий запис неповнолітньої ОСОБА_10 на сайті знайомств «ВАDОО», підшукати на даному сайті чоловіка іноземця, призначити йому зустріч у зручній місцевості у м. Харкові та, використовуючи флірт ОСОБА_10 , отримати запрошення до місця проживання цього чоловіка. Така зустріч повинна відбутися під спостереженням і супроводом ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Відповідно до зазначених намірів, після проникнення шляхом вільного доступу до квартири або іншого домоволодіння чоловіка. ОСОБА_8 за участю ОСОБА_10 повинні під час розпивання спиртних напоїв, довести чоловіка до алкогольного сп`яніння, одночасно ОСОБА_8 повинна візуально виявити у помешканні чоловіка можливі місця зберігання грошей, ювелірних прикрас та інших матеріальних цінностей. У разі виявлення вказаного майна ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 за допомогою SMS-повідомлень повинні оповістити про це ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які будуть знаходитись неподалік від місця проживання потенційного потерпілого та таємно відчинять їм вхідні двері. У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оснащені знаряддями скоєння злочину, а саме: масками (балаклавами), одягнутих на обличчя, та пневматичним пістолетом, скориставшись відкритими вхідними дверима, проникають у житло потерпілого, де разом застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, у вигляді нанесення тілесних ушкоджень або використовуючи пістолет, будуть погрожувати застосуванням такого насильства, тим самим пригнічують волю потерпілого до надання можливого опору, після чого разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повинні заволодіти грошима, ювелірними прикрасами та іншими матеріальними цінностями, що належать потерпілому та покинути місце злочину, розподіливши викрадене майно між учасниками нападу.
Погодивши між собою вищевказаний злочинний план, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і у жовтні 2015 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, запропонували прийняти участь у його реалізації ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 , на що останні погодились.
Діючи згідно з розробленим планом, ОСОБА_8 на початку другої декади жовтня 2015 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, у мережі Інтернет, використовуючи сторінку своєї неповнолітньої подруги ОСОБА_10 (« ОСОБА_16 »), з її фотознімком, на сайті знайомств «ВАDОО» познайомилась із чоловіком, який зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_17 », який на її думку виявляв себе заможнім чоловіком і виявився громадянином Іраку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діючи за попередньою змовою між співучасниками злочинної групи згідно з розробленим планом, ОСОБА_8 на протязі тижня під ім`ям « ОСОБА_16 » на зазначеному Інтернет-сайті вела переписку з ОСОБА_18 , входячи до останнього у довіру.
17.10.2015, у другій половині дня, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_18 пропозицію зустрітися та надалі спільно провести час за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_6 . При цьому ОСОБА_18 , на прохання ОСОБА_8 , повідомив їй номер свого мобільного телефону « НОМЕР_1 ». ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_18 і бажаючи цього, дала свою згоду на зустріч 17.10.2015, о 23-30 годині, біля станції метро «Пушкінська» у м. Харкові.
У той же день, близько до 15-00 години, ОСОБА_8 повідомила всім учасникам злочинної групи, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про необхідність зібратися у неї вдома за адресою: АДРЕСА_3 , о 18-00 годині.
Зібравшись за місцем мешкання ОСОБА_8 за вище вказаною адресою, всі учасники злочинної групи, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розробили і обсудили остаточний план дій щодо протиправного заволодіння майном ОСОБА_18 . Згідно з цим планом ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 17 жовтня 2015 о 23-30 годині зустрічаються з ОСОБА_18 біля станції метро «Пушкінська» у м. Харкові, після чого, за рахунок останнього, купують спиртні напої і йдуть до помешкання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_6 . ОСОБА_7 і ОСОБА_9 постійно знаходяться поруч з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , але на відстані від них, яка дозволяє тримати у полі зору. Після того, як ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 і ОСОБА_18 зайдуть до житла останнього, де спільно вживатимуть спиртні напої, доводячи ОСОБА_18 до стану алкогольного сп`яніння, одночасно візуально виявляють можливі місця зберігання грошей, ювелірних прикрас та інших матеріальних цінностей. У разі їх наявності SMS-повідомленням оповіщають ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які будуть знаходитися біля під`їзду будинку де проживає потерпілий і очікувати сигналу від них. Потім ОСОБА_8 або ОСОБА_10 без відома і згоди ОСОБА_18 відчиняють вхідні двері до квартири і залишають їх відкритими, а ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , оснащені знаряддями скоєння злочину, а саме: масками (балаклавами), одягнутими на обличчя, а також озброєні пневматичним пістолетом, скориставшись відкритими вхідними дверима, проникають до помешкання ОСОБА_18 , а саме до квартири АДРЕСА_7 за вищевказаною адресою, де у групі із ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , використовуючи пістолет і балончик із сльозогінним газом, застосовують до ОСОБА_18 насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, у вигляді нанесення йому тілесних ушкоджень, тим самим пригнічують волю потерпілого до надання можливого опору, після чого всі учасники нападу заволодівають грошима, ювелірними прикрасами і іншими матеріальними цінностями, які ними будуть знайдені при потерпілому або у його квартирі, після чого з місця злочину зникають, розподіливши надалі викрадене майно між всіма учасниками нападу.
Після того, як даний план був схвалений всіма учасники злочинної групи, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_10 , з метою приховування обличчя, надала ОСОБА_7 і ОСОБА_9 маски для їх використання при вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_18 .
Також, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надала ОСОБА_7 пневматичний пістолет, придбаний нею при невстановлених у ході досудового слідства обставинах, який згідно з висновком № 18 від 09.02.2016 судово-балістичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України є пневматичним пістолетом, калібру 4,5 мм, моделі «SAS MAKAROV 177 CAL» із серійним номером НОМЕР_2 , який не має конструкційної переробки та в наданому на дослідження стані є непридатним для стрільби та знаходиться у несправному стані з причини механічного пошкодження рукоятці даного пістолету.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , взяла з собою балончик із сльозогінним газом «Перець», який планувала використати під час розбійного нападу на ОСОБА_18 з метою подолання можливого опору з його боку.
Реалізуючи свої злочинні наміри, 17.10.2015, близько до 23:20, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули в район станції метро «Пушкінська» у м. Харкові, де ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 підійшли до пам`ятника Ярославу Мудрому, розташованому біля Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 77, де стали очікувати ОСОБА_18 , а ОСОБА_7 і ОСОБА_9 відійшли на відстань, що дозволяла тримати у полі зору ОСОБА_8 і ОСОБА_10
17.10.2015, близько до 23:20, ОСОБА_8 , знаходячись разом із неповнолітньою ОСОБА_10 біля пам`ятника Ярославу Мудрому, зі свого мобільного телефону (номер НОМЕР_3 ) зателефонувала на мобільний телефонний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_18 , і, назвавшись ОСОБА_19 , повідомила останнього про те, що вона вже очікує його в обумовленому місці.
17.10.2015, близько до 23:30год., ОСОБА_8 і неповнолітня ОСОБА_10 у зазначеному місці зустрілись із ОСОБА_18 . Останній впізнав ОСОБА_10 по фотографії, розміщеної на сторінці « ОСОБА_16 » на сайті знайомств «ВАDОО» в мережі Інтернет, як дівчину на ім`я ОСОБА_19 , вважаючи, що саме з нею він вів переписку на вказаному сайті знайомств. У свою чергу неповнолітня ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно вводячи ОСОБА_18 в оману, представила ОСОБА_8 , як свою подругу на ім`я ОСОБА_20 , після чого вони втрьох, під приводом подальшого спілкування та спільного проведення часу, направились за місцем проживання ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_6 , купивши по дорозі, на прохання ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_10 , в магазині «Літо» пляшку горілки об`ємом 1 літр, пакет соку «Садочок» та дві пачки цигарок «Кент».
Знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 і неповнолітня ОСОБА_10 , не змогли довести ОСОБА_18 до стану алкогольного сп`яніння, про що ОСОБА_8 з належного їй телефону номер НОМЕР_3 , а ОСОБА_10 з належного їй телефону номер НОМЕР_4 , відправили відповідні SMS-повідомлення на мобільний телефон номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_9 , який разом із ОСОБА_7 очікували їх біля під`їзду будинку, де проживав ОСОБА_18 . З метою забезпечення проникнення ОСОБА_7 і ОСОБА_9 до житла ОСОБА_18 для здійснення нападу на останнього з метою заволодіння його майном, неповнолітня ОСОБА_10 , діючи згідно з планом злочинної групи, узгодженою з ОСОБА_8 , приблизно о 01-00 годині 18.10.2015, під приводом покупки соку в магазині, вийшла з квартири у двір будинку, в якому мешкав ОСОБА_18 .
Зустрівшись біля під`їзду будинку АДРЕСА_8 з ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , неповнолітня ОСОБА_10 розповіла останнім про те, що ОСОБА_18 не вживає спиртні напої у кількості, достатньої для алкогольного сп`яніння, після чого провела ОСОБА_7 і ОСОБА_9 до місця мешкання ОСОБА_18 з метою здійснення нападу на нього та заволодіння його майном, поєднаного з насильством, небезпечним для його життя і здоров`я, та з проникненням у житло.
Рухаючись до місця мешкання ОСОБА_18 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою згідно із узгодженим планом учасників злочинної групи, з метою уникнення у майбутньому впізнання, а також для залякування ОСОБА_18 , надягнули на обличчя маски-балаклави, та у супроводі неповнолітньої ОСОБА_10 , яка показувала їм шлях, піднялись на 5-й поверх будинку АДРЕСА_6 , та, скориставшись відчиненими дверима, що заздалегідь умисно, за попередньою змовою між учасниками злочинної групи, відкрила ОСОБА_8 , вільно проникли до вказаної квартири. Зрозумівши, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зайшли до квартири ОСОБА_18 через відкриті двері, ОСОБА_8 , бажаючи придушити волю ОСОБА_18 до можливого опору, використовуючи балончик зі сльозогінним газом "Перець", розпорошила його в обличчя останнього, який від болю зігнувся та нахилився вперед. У той же час ОСОБА_7 , використовуючи рукоятку пневматичного пістолету, як предмет для нанесення тілесних ушкоджень, став наносити ОСОБА_18 удари в область потиличної частини голови, що є небезпечними для його життя і здоров`я, а також удари по кісті лівої руки, якою потерпілий намагався прикрити голову, завдавши таким чином близько 7-8 ударів, від яких ОСОБА_18 впав на підлогу та знепритомнів. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №5133-Ая/15 від 30.10.2015 та висновку судово-медичної експертизи №264-Ая/16 від 27.01.2016 у ОСОБА_18 мають місце забійні рани на голові та садна на лівій руці, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Впевнившись у тому, що потерпілий ОСОБА_18 не взмозі чинити будь-який опір, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_10 , діючи спільно, за попередньою змовою між учасниками злочинної групи, маючи умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_18 , у приміщенні квартири АДРЕСА_9 почали ретельно відшукувати гроші, ювелірні прикраси і інші матеріальні цінності.
В результаті вищезазначених злочинних дій ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_10 заволоділи майном, що належить ОСОБА_18 , а саме: грошима у сумі 450 грн.; грошима національного банку Іраку у сумі 55 000 іракських динарів, які згідно довідки Управління Національного Банку України в Харківській області № 61-0057/7526 від 28.01.2016, станом на 18.10.2015 становили 1,8812 грн. за 100 іракських динарів, що у перекладі на українську національну валюту складає 1034, 66 грн.; а усього заволоділи майном ОСОБА_18 на загальну суму 1484, 66 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, звернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 є неповнолітньою, тобто особою, яка не досягла 18 річного віку і незважаючи на цю обставину, діючи умисно, з метою реалізації злочинного наміру щодо вчинення розбійного нападу на громадянина Іраку ОСОБА_18 та створюючи необхідні умови для вчинення даного злочину підшукала у якості співучасника злочину неповнолітню ОСОБА_10 та шляхом здійснення психологічного впливу на неї сприяла виникненню у неповнолітньої умислу на вчинення протиправних (злочинних) дій.
Під час неодноразових зустрічей у жовтні 2015 року за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , впливаючи на свідомість ОСОБА_10 , переконала неповнолітню у реалізації запропонованого нею та ОСОБА_7 злочинного наміру направленого на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_18 з метою заволодіння його майном, поєднаним із проникненням у житло, розповідаючи ОСОБА_10 про реалізацію розробленого злочинного плану.
Під час зазначених зустрічей ОСОБА_8 особисто ознайомила ОСОБА_10 з розробленим злочинним планом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_18 та запропонувала неповнолітній ОСОБА_10 прийняти активну участь у його реалізації. Спокусившись легко і швидко отримати гроші запропонованим ОСОБА_8 шляхом, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 дала свою згоду на участь у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
17.10.2015, близько 15-00 години, ОСОБА_8 повідомила всім учасникам злочинної групи, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 про необхідність зібратися у неї вдома за адресою: АДРЕСА_3 , о 18-00 годині. Зібравшись, всі учасники злочинної групи, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_10 , розробили і обсудили остаточний план дій щодо протиправного заволодіння майном ОСОБА_18 та погодившись на заклик ОСОБА_8 , неповнолітня ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпочала активні протиправні дії, які призвели до нападу на ОСОБА_18 , з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для його життя і здоров`я, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло ОСОБА_18 , тобто до вчинення особливо тяжкого корисливого злочину.
Не погодившись з рішенням районного суду захисники-адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати вирок Київського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2016 року, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обгрунтування вимог вказує на не відповідність показів свідків доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, односторонній розгляд справи, застосування до нього на досудовому слідстві недозволених мір дізнання, відсутність умислу на скоєння інкримінованого йому злочину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обгрунтування вимог посилається, що судом допущено неповноту судового слідства, не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому злочину, судом було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про додатковий допит потерпілого ОСОБА_21 для встановлення обставин справи. Крім того посилається, що судом дослідження речових доказів відбувалось формально, а також допущено однобічність та неповноту дослідження обставин справи.
Обвинувачена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати вирок Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року та справу направити на новий свудовий розгляд. В обгрунтування вимог вказує на застосування до неї мір фізичного та психологічного тиску під час досудового розслідування, не повне дослідження всіх доказів по справі та не прийняття до уваги її показів.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 в апеляційній скарзі з доповненнями просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року скасувати справу направити на новий судовий розгляд.
В обгрунтування вимог посилається, що покази ОСОБА_8 органами досудового розслідування були отримані внаслідок катувань принижуючих її гідність та застосування до неї погроз і грубого звернення. Перші пояснення обвинуваченої відбирались за відсутності захисників, впізнання відбувалось по фотографіям коли особи, ще не були відомі, огляд потерпілого проводився більш ніж через 3 місяці після події під час слідчого експеременту, постанова про призначенні експертизи відсутня, додаткова медична експертиза потерпілого є неприпустимим доказом оскільки питання в постанові слідчого не співпадають з переліком питань в заключені експертизи. Не взяті до уваги покази його підзахисної про здійснення замаху на її згвалтування потерпілим і для запобігання цього злочину ОСОБА_8 викликала по телефону ОСОБА_7 та інших. Крім то вказує на невірне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року в частині призначеного покаранняґ ОСОБА_9 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
В обгрунтування вимог посилається на визнання вини, щире каяття ОСОБА_9 , сприяння ним розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому та відсутність зйого сторони притензій до ОСОБА_9 , що є помякшуючими обставинами але судом не врахзовані. Крім того посилається на відсутність судимостей його підзахисного, позитивні характеристики, що судом першої інстанції не було враховано в повній мірі. Вважає, що враховуючи мотив та мету, якими керувався ОСОБА_9 при вчинені злочину, його роль скеред співучасників, поведінку під час та після вчинення злочину, наявність кількох помякшуючих обставин можливо призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 69,75 КК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обгрунтування вимог посилається на неконкретне сформоване обвинувачення судом, що порушує право на захист оскільки в мотивувальній частині вироку не зазначена форма вини та мотиви кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 , а обставини та наслідки кримінального правопорпушення суперечать умислу, тобто його відсутності щодо спричинення розбійного наппаду саме її підзахисною.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги; пояснення прокурора , який заперечував проти їх задоволення ; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та захисників задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом:
допиту обвинуваченої ОСОБА_8 , яка підтвердила , що коли дізналась від ОСОБА_22 , що та спілкувалась в мережі інтернет з іноземцем , сама стала спілкуватись з потерпілим в мережі інтернет від імені ОСОБА_22 . Потім в неї виник план заволодіти грошима та речами потерпілого , перед тим напоївши його . Цей план вона довела до ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . ОСОБА_22 добровільно погодилась на це. Увечері 17 жовтня 2015 року ОСОБА_25 та ОСОБА_22 зустрілись з потерпілим ОСОБА_26 , потім у нього в квартирі вживали горілку та сік, які скінчилися. Після того , як ОСОБА_22 вийшла до магазину потерпілий став погрожувати ОСОБА_25 , що вона залишиться у нього, в звязку з чим остання направила СМС повідомлення ОСОБА_22 та ОСОБА_27 . Через деякий час ОСОБА_25 відкрила двері і впустила до квартири ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 . ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були в масках (балаклавах), у них був травматичний пістолет, який вони взяли вдома у ОСОБА_25 . ОСОБА_23 сварився з потерпілим , ОСОБА_25 бризнула в обличчя потерпілому газовим балончиком, ОСОБА_22 шукала гроші по шухлядах. Оспищев та ОСОБА_22 тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняли . Вдома ОСОБА_22 показала гроші в іракській валюті та повідомила , що більше нічого не знайшла;
допиту обвинуваченої ОСОБА_10 , яка пояснила, що тісно дружила з ОСОБА_25 і часто проживала у неї . Вона познайомилась на сайті знайомств з потерпілим ОСОБА_26 , який запропонував зустрітися і запросити подружку. Про це вона повідомила ОСОБА_25 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які почали щось обговорювати в зв*язку з цим.
Приїхавши до потерпілго, ОСОБА_22 та ОСОБА_28 стали проводити з потерпілим досуг. Потім ОСОБА_22 пішла за соком до магазину. Подкопай прислала їй СМС повідомлення, що потерпілий до неї чіпляється, тому ОСОБА_22 позвонила ОСОБА_24 . Оспищев та ОСОБА_23 приїхали на таксі до будинку потерпілого . Після повідомлення від ОСОБА_25 , що остання відкрила двері квартири, ОСОБА_22 разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , які вже оділи балаклави, проникли в квартиру потерпілого. ОСОБА_22 шукала та знайшла в кавартирі гроші в той час як ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та потерпілий знаходились на кухні. Після цього ОСОБА_25 повідомила , що застосувала до потерпілого сльозогінний газ. Далі ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 повернулись додому до ОСОБА_25 ;
допиту обвинуваченого ОСОБА_24 , який пояснив , що є співмешканцем ОСОБА_25 . Остання повідомила йому , що є знайомий , коштами якого можно заволодіти. ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 обговорили план , який запропонував ОСОБА_23 . Згідно плану ОСОБА_25 та ОСОБА_22 повинні піти до потерпілого додому напоїти його та обікрасти. ОСОБА_23 та ОСОБА_24 повинні чекати біля будинку у разі , якщо потерпілий поженецься за дівчатами, та затримати його. Але в зв*язку зтим , що ОСОБА_29 повідомила , що потерпілий до чіпляється до ОСОБА_25 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 піднялись в квартиру потерпілого , яку вказала ОСОБА_22 . Оспищев з ОСОБА_22 знаходилсь в кридорі , а ОСОБА_25 та ОСОБА_23 на кухні з потерпілим.
Обвинувачений підтвердив, що хтось використав перцовий газ, та наявність у ОСОБА_22 іракських грошей після того , як вони повершулись додому, але заперечував застосування насильства до потерпілого;
допиту обвинуваченого ОСОБА_23 , який підтвердив, що вони зустрілися з ОСОБА_30 та ОСОБА_22 вдома у ОСОБА_25 . Потім ОСОБА_25 та ОСОБА_22 пішли до іноземця. Десь о першій годині ночі ОСОБА_25 повідомила ОСОБА_24 , що потерпілий до неї чіпляється. Після цього ОСОБА_24 та ОСОБА_23 приїхали до дому потерпілого , де їх чекала ОСОБА_22 , яка повела їх до квартири. ОСОБА_22 та ОСОБА_24 залишились у коридорі , а він з ОСОБА_25 зайшов на кухню де був потерпілий. Оскільки потерпілий кинувся на нього , ОСОБА_23 вдарив його рукою в обличчя , а хтось затсосував до потерпілого сльозогінний газ;

допиту потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив , що в жовтні 2015 р. в мережі інтернет познайомився з ОСОБА_22 . Домовились про зустріч . ОСОБА_22 запитала номер телефону, домашню адресу потерпілого та чи можна прийти до нього додому . Коли в середині жовтня, близько 23 години, потерпілий прийшов на зустріч, то з нею була ОСОБА_25 , яка представилася ОСОБА_20 . Потім він купив дівчатам сигарети , сік та горілку , оскільки останні бажали робити коктейль. На питання про наявність планів дівчата запропонували піти додому до ОСОБА_26 де випити. В картирі потерпілий ОСОБА_26 , його знаймий ОСОБА_31 , ОСОБА_22 та ОСОБА_25 проводили досуг , в ході якого дівчата пили горілку з соком , а потерпілий більше курив кальян. Згодом з квартири пішов знайомий ОСОБА_31 , потім потерпілий дав ОСОБА_22 кошти і остання пішла за соком. Коли потерпілий залишився в квартирі з ОСОБА_25 , то остання продовжувала вживати водку з водою та просила приготувати кальян . Конфліктів не було. Подкопай декілька разів спілкувалась по телефону, після останнього дзвінка побігла відчиняти двері в квартиру. Після цього в кухню зайшли двоє хлопців у масках . Один з хлопців, якого потерпілий по статурі та очах впізнав як ОСОБА_23 , тримав в руках пістолет, який був направлений на потерпілого. Позаду стояв ОСОБА_24 , якого потерпілий також впізнав по статурі та очах, а за ними ОСОБА_22 та ОСОБА_25 . Потім хтось бризнув у потерпілого сльозогінним газом , а ОСОБА_23 став бити пістолетом по голові. Останній наніс потерпілому близько семи ударів , потерпілий закривав голову руками, але згодом втратив свідомість. Коли частково опритомнів то побачив, що обвинувачені обшукують квартиру знайшли у шафі та забрали маленьку сумку з динарами та 500 грн. Після нападу у потерпілого була розбита голова боліли ребра, мається шрам на руці. Потерпілий заперечував, що приставав до ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , їх паспорти взагалі не бачив;
допиту свідка ОСОБА_32 , який пояснив , що 17 жовтня 2017 року, близько 22 год. ОСОБА_26 привів додому ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , з якими вони спілкувались вживали алкоголь та курили кальян. Потім свідок пішов, але близько пів на першу годину йому зателефонував ОСОБА_26 . Приїхавши додому, свідок бачив, що потерпілий був в крові, у нього крутилась голова, в квартирі був безлад, шкафи відкриті . Пропали кошти близько 50000 динарів , а паспорт та прописка були на балконі. Свідок викликав швидку допомогу. Потерпілий розповів йому , що одна з дівчат постійно спілкувалась по телефону , а потім в кухню заскочили хлопці в масках , бризнули сльозогінним газом , декілька разів вдарили по голові пістолетом , після чого пропали гроші гаманець;
шляхом вивчення письмових доказів :
протоколу прийняття заяви потерпілого про скоєння злочину;
протоколу огляду місця події від 18.10 2015р. з якого вбачаються сліди обшуку в шафах , безлад в кухні та кімнатах , наявність плям бурого кольору в кімнаті на кухні квартири де мешкав потерпілий;
протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого від 5 листопада 2015 р. в ході якого останній розповів та показав обставини скоєння злочину відносно нього , як зазначено вище;
протоколу додаткового слідчого експерименту з потерпілим від 18.01.2016р. в ході якого він показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень в ході розбійного нападу;
протоколів впізнання свідком ОСОБА_33 та потерпілим ОСОБА_18 обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_25 ;
протоколу огляду місця події від 23.11.2015 р. квартири ОСОБА_8 в якій були вилучені маска чорного кольору, пістолет , обойма з балончиком, балончик з надписом «Перець -1б», 9 грошових банкнот Іраку ;
протоколу огляду вилучених предметів;
протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_25 за участю захисника в ході якого остання показала , як ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , яких вона впустила в квартиру потерпілого напали на ОСОБА_26 . При цьому ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були в масках , ОСОБА_23 бив потерпілого пістолетом, а коли ОСОБА_26 знепритомнів , ОСОБА_25 знайшла у шафі гроші Іракського банку;
протоколу слідчого експеріменту з ОСОБА_22 , участю її законного пердставника та захисника, в ході якого вона показала як разом з ОСОБА_25 зустрілась з потерпілим; місце біля будинку потерпілого , де їх згідно плану повинні були чекати ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на випадок , якщо потерпілий не засне та буде можливий супротив ; показала, що після сигналу ОСОБА_25 , під приводом купівлі соку , вона вийшла з квартири відкрила двері під*їзду ; після отримання по телефону сигналу ОСОБА_25 разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 повернулась в картиру потерпілого та залишилась біля дверей; чула звуки бійки , запах перцового газу ; коли зайшла на кухню бачила , що потерпілий лежить на полу без свідомості , біля були ОСОБА_24 та ОСОБА_23 ; ОСОБА_23 обшукував потерпілого; ОСОБА_25 шукала гроші в картирі , а ОСОБА_22 обшукала одежу в роздягальні; знайдені гроші ОСОБА_25 розподілила потім;
протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та їх захисників, в ході яких ОСОБА_24 та ОСОБА_23 показали де і як вони згідно розробленого плану спостарігали за зустріччю потерпілого ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , чекали біля будинку в який зайшли останні. Після того як ОСОБА_22 повідомила ,що потрібна їх допомога для подолання спротиву потерпілого вони зайшлив будинок та показали квартиру потерпілого в яку проникли;
протоколу додаткового слідчого експерименту за участю ОСОБА_23 та його захисника в ході якого він показав яким чином наносив удари пістолетом по голові потерпілого;
висновку судово-медичної експертизи стсоовно того , що пояснення ОСОБА_23 в ході слідчого експерименту відповідають обєктивним судово-медичним даним щодо утворення тілесних ушкоджень у потерпілого;
висновку судово-медичної експертизи стсовно наявності забійної рани на голові та ссадна на руці у потерпілого , які які виникли в один і той же час. Посянення потерпілого стосовно механізму утворення тілесних ушкоджень відповідають обєктивним судово-медичним даним;
висновку дактилоскопічної експертизи відповідно до якого сліди пальців рук виявлених за місцем мешкання потерпілого належать ОСОБА_22 та ОСОБА_25 ;
відеозапису камер спостереження супермаркета «Літо» де потерпілий ОСОБА_22 та ОСОБА_25 знаходились 17.10.2015р.;
аналізу телефоних зєднань Оспищева стосовно його місцезнаходження з 17 на 18 жовнтя 2015 р.;
повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_18 , поєднаному з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи , вчиненому за попередньої змови групою осіб та з проникненням в житло а ОСОБА_8 також в втягенні неповнолітньої ОСОБА_10 в злочинну діяльність.
В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується і наводити її вдруге вважає недоцільним.
Також суд ретельно проаналізував заперечення захисту щодо незгоди з обвинуваченням та його недоведеності, і визнав ці заперечення необгрунтованими, належним чином мотивувавши своє рішення.
Надаючи оцінку доводам апеляціної скарги захиника ОСОБА_12 колегія суддів зазаначає, що при призначенні покарання ОСОБА_9 суд діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а саме. Суд врахував тяжкість скоєного злочину; дані про собу обвинуваченого , який раніше не судимий , характеризується позитивно ; обставини що пом*якшують покрання у виді визнання вини та добровільного відшкодування завданої шкоди ; відсутність обставин що обтяжують покрання, і призначив ОСОБА_9 мінімальне покрання , передбачене санкцією ч.3 ст. 187 КК України, яке на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення обвнуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.
Посилання захиника на можливість звільнення ОСОБА_9 від відбування покрання з випробуванням з застосуванням ст.ст. 69,75 КК України навіть з врахуванням визнання вини, менш активну участь та відшкодування шкоди є необгрунтованим, оскільки обвинуваченим скоєно особливо тяжкий злочин пов`язаний не тільки з посяганням на чужу власність але і на здоров*я особи. Тому призначене ОСОБА_9 покарання колегія суддів не може вважати явно несправедливим в звязку з суворістю.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_11 стосовно того, що ОСОБА_7 17 жовтня 2015 р. потрапив в квартиру ОСОБА_18 на прохання ОСОБА_25 та ОСОБА_22 для допомоги ОСОБА_25 від домагань з боку потерпілого , колегія суддів вважає їх необрунтованими. Зазначені пояснення ОСОБА_23 повністю спростовуються поясненнями самого потерпілого та сукупністю наведених вище доказів.
Захисник посилається, що протокол огляду міста події, квартири ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , в якій були знайдені іракські дінари, пневматичний пістолет , балаклава , балончик з сльозогінним газом, містить іншу адресу ніж зазначено в протоколі огляду цих предметів від 30.01.2016 р.(а.с.146 т.2) АДРЕСА_3 . Описка в адресі на пакеті в якому знаходились речові докази не впливає на правильність встановлення фактичних обствин провадження та повноту судового розгляду, враховуючи те, що ОСОБА_25 та інші обвинувачені не оспорюють факт існування та вилучення цих предметів у обвинуваченої. Як вбачається з протоколу огляду від 23.11.2015р.(а.с.43-44 т.2) з місця мешкання ОСОБА_25 було вилучено 9 купюр Іракського банку, пять з яких слідчий перелічив за номіналом, а в ході огляду 30.01.2016 року були оглянуті та описані всі 9 купюр. Тому це не значить , що з часу вилучення грошей у ОСОБА_25 до часу їх огляду їх сума збільшилась.
Посилання захисника на порушення судом процедури огляду речових доказів не є підставою для скасування вироку, оскільки наявність та вилучення вказаних предметів в домі ОСОБА_25 не заперчувалось обвинуваченою.
Посилання ОСОБА_23 на те, що він був без маски спростовується поясненнями потерпілого , ОСОБА_25 та ОСОБА_22 .
Посилання ОСОБА_23 , що потерпілий погрожував йому ножем спростовуються поясненнями самого потерпілого . При цьому, навіть якщо допустити такі дії потерпілого з метою самозахисту від нападу озброєної групи осіб з проникшенням в житло, то це ніяким чином не впливає на винність та кваліфікацію дій ОСОБА_23 .
Взагалі суд першої інстнції та апеляційний суд не має підстав ставити під сумнів пояснення потерпілого ОСОБА_26 , оскільки він раніше не був знайомий з обвинуваченими та не мав підстав для їх обмови.
Долучення прокурором протоколів допиту обвинувачених в ході досудового слідства також не є підставами для скасування вироку, або вважати судовий розгляд необєктивним, оскільки суд оцінював безпосередньо пояснення обвинувачених в судовому засіданні.
Доводи апеляціної скарги захисника ОСОБА_13 про те, що обвинувачення є неконкретним, а у вироку всупереч вимогам п.2 ч.3 ст. 374 КПК України не зазначена форма вини та мотиви кримінального првопорушення скоєного ОСОБА_22 є безпідставними. Мотивувальна частина вироку містить чітке посилання на те, що ОСОБА_25 та ОСОБА_23 вступили в злочинну змову з ОСОБА_24 та ОСОБА_22 . Останні спокусившись можливістю збагатитися в результаті вчинення злочину за рахунок чужого майна , дали свою згоду на участь у нападі з метою заволодіння чужим майном , поєднаним з насильством , небезпечним для життя та здоровя особи яка зазнала нападу , з проникненням в житло (а.с.54 т.3)
Посилання захисника на те, що наслідки правопорушення у виді розбійного нападу не охоплювались умислом обвинуваченої не відповідають дійсності , оскількі обвинувачені заздалегідь обговорили можливість супротиву з боку потерпілого, якщо той не засне , та мали при собі засоби для подавлення його супротиву ( пістолет, газовий балон). Тобто обвинувачені в ході змови допускали всі варіанти заволодіння майном потерпілого , як таємне так і відкрите, у тому числі шляхом розбійного нападу.Тому кваліфікація дій ОСОБА_22 відповідає фактичним наслідкам скоєного злочину.
Доводи апеляціної скарги захисника ОСОБА_14 стосовно того, що пояснення у обвинувачної ОСОБА_25 в ході досудового розслідування були отримані в наслідок застосування недозволених методів досудового слідства є необгрунтованими , оскільки спростовуються результатами перевірки, призначеної апеляційним судом Харківської обалсті і проведеної прокуратурою Харківської області. За результатами перевірки 26 березня 2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001479 від 29.12.2017 р. за фактом фізичного та психологічного впливу з боку оперативних працівників Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та слідчого ОСОБА_36 під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в звзязку з відсутністю складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.
Судово-медична експертиза № 5133-Ая/15 потерпілого ОСОБА_37 була проведена з 27 по 30 жовтня 2015 року. Як вбачєаться з дослідної частини висновку потерпілий оглядався експертим безпосередньо, вивчалась його амбулаторна картка та рентгенограми . Саме цією експертизою було встановлено харатер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.263-264 т.2)
Судово-медична експертиза № 264-Ая/16 була проведена з 18.01.2016 по 27.01.2016р. за результатом слідчого експерименту з потерпілим (а.с. 104-105 т.2 )
Тому посилання захисника , що медичний огляд потерпілого було проведено більш ніж через три місяці після травми є безпідставним.
Враховуючи , що додаткову судово-медичну експертизу за результатом слідчого експерименту з ОСОБА_23 № 301-С/16 проводив той самий експерт , який брав участь у слідчому експерименті і предметом його дослідження був відповідний протокол , технічна помилка в питаннях викладених у висновку, не ставить під сумнів висновки експерта. (а.с.160-168 т.2).
Посилання захисника на те, що обвинувачені ОСОБА_23 та ОСОБА_24 проникли до квартири потерпілого з метою захистити його підзахисну ОСОБА_25 від згвалтування, спростовуються поясненнями самого потерпілого , підстав не довіряти якому немає; посненями обвинувачених щодо планування ними скоєння злочину ; діями ОСОБА_25 , яка умисно шукала зустрічі з потерпілим ананімно з ним спілкуючись через інтернет та назвавши себе вигаданим им*ям; обстановкою скоєння злочину, з якої вбачається що ОСОБА_25 не була обмежена потерпілим в можливості вільного пересування в квартирі , відкрити приміщення та покинути його , користуватись телефоном. Про це також свідчать дії обвинувачних після проникнення в квартиру, які будучи вчотриьох не викликали поліцію для повідомлення про скоєння потерпілим злочину, не затримали потерпілого для доставки до правоохоронних органів , негайно застосували до нього насильство та заволоділи його майном.
Це також явно свідчить про наміри обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_23 на заволодіння майном потерпілого , а не на уявну допомогу ОСОБА_25 .
Посилання захиника , що в протоколі прийняття заяви потерпілого про скоєння злочину зазначено , що насильство до потерпілого не застосовувалось не відповідає дійсності (а.с. 1-1А т.2)
Посилання захисника , що потерпілий з метою помсти навмисно завищив сумму збіитків в заяві вказавши , що було викрадено 11000 грн. є надуманою та не впливає на винність та кваліфікацію дій ОСОБА_25 .
Посилання захисника , що потерпілий до лікарні не звертався спростовується висновком судово-медичної експертизи № 5133-Ая/15 відповідно до дослідницької частини якої експертим вивчались відповідні медичні документи а у потерпілого 23.10.15р. вже були накладені шви на рану голови.
Посилання захисника , що матеріали справи не містять постанов слідчих суддів , щодо надання дозволу на вилучення речей та документів не відповідають дійсності, що підтверджується реєстром та матеріалами провадження ( а.с.240-244 т.2 , ас.38-40 т.1)
Стаття 228 КПК України не містить вимог щодо необхідності зазначення походження фотознімків, тому вимоги захисника визнати протоколи впізнання недопустимими з цих причин є безпідставні. Всі обвинувачені у тому числі ОСОБА_25 не запречували, що знаходились в квартирі потерпілого , сам потерпілий безпосередньо вказував на осіб яки вчинили на нього напад і в судовому засіданні.
Огляд місця події , квартири ОСОБА_25 23.11.2015р.(а.с.43-44 т.2) було проведено за участю та згоди обвинуваченої ОСОБА_25 про що мається її підпис в протоколі , при цьому будь-яких зауважень щодо огляду приміщення ОСОБА_25 в протоколі не зазначено.
Відповідно до вимог ст. 233, 237 КПК України проведення огляду житла можливо за добровільної згоди особи , яка ним володіє , при цьому огляд проводиться за правилими обшуку.
Таким чином визнавати недійсним протокол огляду від 23.11.2015 р. підстав немає.
Відповіднодо вимог ст. 237, 223 КПК України участь понятих при огляді предметів слідчим є необов*язковою , їх учать забезпечується на розсуд слідчого. Тому посилання захисника на необхідність визнання недопустимим протоклу огляду речей , вилучених в квартирі ОСОБА_25 є безпідставним .
Враховуючи, що постанови слідчого про призначення в провадженні судових експертиз самі по собі не є джерелом доказів , то їх відсутність в матеріалах провадження не впливає на доведеність вини обвинувачеинх. Дані про відповідні постанови маються в реєстрі доданому до обвинувального акту.
Посилання захисника на описку судово-медичного експерта в даті постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи (помилково зазначено 27.09.15р.)
також не є підставою для визнання висновку недопустимим доказом.
Щодо посилання захисника на неналежну перевірку заяв обвинуваченої ОСОБА_25 до суду першої інстнції щодо зникнення її речей при затриманні , відібрання її паспорту потерпілим , намагання потерпілого згвалтувати ОСОБА_25 , то вказана перевірка виходить за межі судового розгляду, не належить до компетенції суду і повинна проводитись відповідними правоохоронними органами в загальному порядку за відповідним зверненням.
Посилання захиника Клімова на те , що потерпілого було необхідно притягти до відповідальності за ст. 304 КК України в звязку з схилянням неповнолітньої ОСОБА_22 до пиятства виходить за межі цього кримінального провадження.
Таким чином підстав для задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_38 колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляції обвинуваченої ОСОБА_8 стосовно застосування до неї недозволених методівдосудового слідства спростовуються результатами перевірки, призначеної апеляційним судом Харківської області і проведеної прокуратурою Харківської області. За результатами перевірки 26 березня 2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001479 від 29.12.2017 р. за фактом фізичного та психологічного впливу з боку оперативних працівників Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та слідчого ОСОБА_36 під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в звзязку з відсутністю складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.
Посиланням ОСОБА_25 стосовно того , що вона звернулась по допомогу ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , оскільки потерпілий став залицятись до неї , суд першої інстнції дав мотивовану критичну оцінку, з якою погоджується колегія суддів (а.с. 20 вироку) Як зазначено вище ці пояснення спростовуються поясненнями самого потерпілого , підстав не довіряти якому немає; посненнями обвинувачених щодо планування ними скоєння злочину ; діями ОСОБА_25 , яка умисно шукала зустрічі з потерпілим ананімно з ним спілкуючись через інтернет та назвавши себе вигаданим им*ям; обстановкою скоєння злочину з якої вбачається що ОСОБА_25 не була обмежена потерпілим в можливості вільного пересування в квартирі , відкрити приміщення та покинути його , користуватись телефоном, мала при собі газовий балончик , який вбудь-який час могла застосувати. Про це також свідчать дії обвинувачних після проникнення в квартиру, які будучи вчотриьох не викликали поліцію для повідомлення про скоєння потерпілим злочину, не затримали потерпілого для доставки до правоохоронних органів , негайно застосували до нього насильство та заволоділи його майном.
Судово-медична експертиза № 5133-Ая/15 потерпілого ОСОБА_37 була проведена з 27 по 30 жовтня 2015 року. Як вбачєаться з дослідної частини висновку потерпілий оглядався експертим безпосередньо, вивчалась його амбулаторна картка та рентгенограми . Час отримання тілесних ушкоджень потерпілим за 9-12 діб до огляду відповідає часу злочину. (а.с.263-264 т.2)
Посилання ОСОБА_25 на неповноту протоколу огляду житла потерпілого т.2 а.с. 7-13 не відповідає дійсності .
Посилання ОСОБА_8 в апеляції з доповненнями, на те, що:
вона та ОСОБА_39 безпосередньо не купували водку в магазині, а це робив потерпілий;
про розбіжності в поясненнях свідка ОСОБА_32 та потерпілого стосовно того чи були зачинені двері в картиру;
що мається незначна різниця в поясненнях ОСОБА_22 та ОСОБА_25 в ході слідчих експериментів, та незначна різниця в поясненнях потерпілого;
що потерпілий впустив ОСОБА_25 та ОСОБА_22 до себе в квартиру добровільно;
посилання на опечатки у висновку судово-медичного експерта та протоколі слідчого експерименту щодо етажу квартири потерпілого;
посилання на те, що потерпілого могли побити інші особи , або зазначений свідок,
посилання на те, що потерпілий не є власником квартири де було скоєно злочин ,
з врахуванням сукупності та змісту наведених вище доказів не спростовують висновки суду першої інстнції щодо вини ОСОБА_25 та правильності кваліфікації її дій.
Посилання ОСОБА_25 на те, що вони з ОСОБА_40 є подругами, вона до неї добре відноситься і ніколи не впливала на неї щодо скоєння злочину, також її посилання на аналогічні пояснення ОСОБА_22 в суді , не впливають на наявність в її діях складу злочину , передбаченого ч.1 ст. 304 КК України , а саме втягнення неповнолітньої в злочинну діяльність. Суд першої інстнції у вироку слушно зазначив, що таке втягнення може бути у виді психічного впливу, який виявляється в переконанні неповнолітнього неохідності , вигідності скоєння злочину, давання порад про місце та способи вчинення , обіцянки приховати сліди злочину, забезпечити грошима. Необхідною умовою є те, що вплив здійснюється з метою викликати у неповнолітнього прагнення взяти участь у скоєнні злочину. Як було встановлено судом, ОСОБА_25 тривалий час була старшою подругою ОСОБА_22 . ОСОБА_22 залежала від ОСОБА_25 , оскільки іноді мешкала в квартирі ОСОБА_25 в зв*язку з поганими родинними обставинами. Подкопай раніше судима за скоєння корисливого злочину і мала в очах ОСОБА_22 кримінальний авторитет. Саме ОСОБА_25 була ініціатором і переконала неповнолітню ОСОБА_22 , яка була в скрутному матріальному становищі, у вигідності отримання матеріальних благ шляхом скоєння злочину.
Надаючи оцінку доводам апеляціної скарги ОСОБА_7 стосовно затсосування до нього недозволених методів досудового слідства після затримання, в результаті чого він обмовив себе та інших обвинвачених, колегія суддів вважає їх необгрунтованими , що підтверджено відповідною перевіркою прокуратури Харківської області за ухвалою апеляціного суду про що було зазначено вище.
Посилання обвинуваченого у доповненнях до апеляції , в яких він заперечує, що наносив удари пістолетом потерпілому по голові ; використовував маску; що не мав наміру на розбійний напад на потерпілого , а лише діяв з метою захисту ОСОБА_25 від дій потерпілого; що наніс потерпілому лише один удар в область вуха після того як потерпілий кинувся на нього з ножем і саме в цей момент ОСОБА_25 використала газовий балон , спростовується сукупністю наведених вище узгоджених між собою доказів, зокрема поясненями потерпілого та іншших обвинувачених , висновками медичної експертизи, яким суд першої інстнції дав належну оцінку.
Та обставина , що пістолет та балаклаву було вилучено в квартирі ОСОБА_25 , не ставить під сумнів їх використання ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , оскільки вони діяли разом та узгоджено з ОСОБА_25 та ОСОБА_22 і сама ОСОБА_25 дала в суді пояснення , що маски та пістолет вони взяли у неї з дому.
Посилання ОСОБА_23 , що потерпілий погрожував йому ножем спростовуються поясненнями самого потерпілого . При цьому, навіть якщо допустити такі дії потерпілого з метою самозахисту від нападу озброєної групи осіб з проникшенням в житло, то це ніяким чином не впливає на винність та кваліфікацію дій ОСОБА_23 .
Посилання обвинуваченого на те, що потерпілий ОСОБА_18 мешкав в квартирі, де відбувся розбійний напад без реєстрації, не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених.
Посилання обвинуваченого на те, що у нього при затриманні було вилучено посвідчення працівника охоронної фірми, записну книжку та телефон , які до цього часу не повернуті не є підставою для скасування або зміни вироку.
Посилання обвинуваченого на те, що в квартирі не було встановлено його відбитків пальців також не свідчить про неповноту ,оскільки сам обвинувачений пояснював в суді ,що був в перчатках , оскільки в жовтні вже прохолодно.
Те що слідчий експеримент з участю ОСОБА_23 , де він показав механізм нанесення ударів потерпілому було проведено в умовах ХОБСМЄ (а.с.161-165 т.2) не є порушенням вимог ст. 240 КПК України.
Посилання обвинуваченого на те, що в ході огляду речових доказів була надана лише одна маска чорного кольору , а потерпілий пояснював , що інша була кольорова не впливає на повноту судового розгляду.
Аналогічно як і ОСОБА_25 , ОСОБА_23 посилається на неналежність висновків судово-медичної експертизи потерпілого , але судово-медична експертиза № 5133-Ая/15 потерпілого ОСОБА_37 була проведена з 27 по 30 жовтня 2015 року. Як вбачєаться з дослідної частини висновку потерпілий оглядався експертим безпосередньо, вивчалась його амбулаторна картка та рентгенограми . Час отримання тілесних ушкоджень потерпілим за 9-12 діб до огляду відповідає часу злочину. (а.с.263-264 т.2).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Тому доводи апеляціної скарги ОСОБА_23 , що суд не зважив на зауваження обвинувачених щодо послідовності вивчення доказів не свідчить про порушення вимог КПК України .
Оскільки всі обвинувачені та захист були присутні при допиті свідка ОСОБА_32 19.09.16р. і його пояснення, наведені у вироку, в апеляційних скаргах не заперечують, неналежна якість технічної фіксації одного судового засідання не може бути достатньою підставою для скасування вироку, оскільки відповіднодо вимог ст. 412 КПК України підставою для скасування вироку є відсутність технічного носія запису взагалі.
Долучення прокурором протоколів допиту обвинувачених в ході досудового слідства також не є підставами для скасування вироку, або підставою вважати судовий розгляд необ*єктивним, оскільки суд оцінював пояснення обвинувачених в судовому засіданні, в умовах що виключають будь-який тиск.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зважаючи на наведене підстав для задоволення апеляціних вимог захисту та обвинувачених щодо скасування вироку та призначенння нового судового розгляду колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до осіб , які засуджені за вчинення розбійного нападу ст. 187 КК України амністія не застосовується , тому відповідне клопотання обвинуваченої ОСОБА_22 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення , а вирок Київського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред. 26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2016 року , строк попереднього ув`язнення з 3 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року , включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий

Судді -