Справа № 192/15/18
Провадження № 1-кп/192/94/18
В И Р О К
Іменем України
"02" березня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження № 0000899, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гончарка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, не працює, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24 листопада 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв., керуючись злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи поєднане з проникненням в інше приміщення, через незамкнену вхідну хвіртку, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел через незамкнені вхідні двері, проник до господарської будівлі, тобто в інше приміщення, звідки таємно викрав пральну машинку марки «Десна» типу СМ-1, вартістю 423 грн. 33 коп., що належить ОСОБА_5 . Після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на загальну суму 423 грн. 33 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Показав, що 24 листопада 2017 року десь о 18 год. 30 хв. він йшов до себе до дому, проходячи повз домоволодіння потерпілого він вирішив зайти на територію. Через незамкнену хвіртку він зайшов на територію домоволодіння, а потім через незамкнені вхідні двері до сараю де побачив пральну машинку, яку викрав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 27).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, який не з`явився, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується незадовільно.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавленням волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, є підстави вважати про його виправлення без відбування призначеного покарання.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1