Справа №463/216/17
Провадження №1-кп/463/192/17
В И Р О К
іменем України
21 грудня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Камянка Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм в ТзОВ «ФК Карпати», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 30.11.2016 року близько 13.55 год., керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Деу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині дороги вул. Тершаківців у м. Львові у напрямку до нерегульованого перехрестя вул. Тершаківців-Т.Барановського, при здійсненні повороту ліворуч на вул. Т.Барановського, біля будинку №6а вищевказаної вулиці, порушив чинні вимоги ПДР України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року, а саме: Р.1.п.1.5, п.1.10 (в частині значення термінів небезпека для руху), Р.2 п. 2.3 п.п. б і д, Р.12 п.12.3 та Р.16 п.16.2 ПДР України, що проявилось у тому, що він був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху, своєчасно не застосував екстрене гальмування, під час здійснення повороту ліворуч на вул. Т. Барановського, не надав пішоходу ОСОБА_7 дорогу, який в цей час переходив її по вул. Т. Барановського, справа наліво по ходу його руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода, в результаті якого пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: закритий косий перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки та головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав та пояснив, що 30.11.2016 року близько 14.00 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Деу», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тершаківців у м. Львові у напрямку до нерегульованого перехрестя вул. Тершаківців-Т.Барановського, при здійсненні повороту ліворуч на вул. Барановського не загальмував та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який в цей час переходив дорогу справа наліво. Після чого, вийшов з автомобіля та побачив, що останньому спричинено тілесне ушкодження лівої ноги. Тим самим визнав, що внаслідок порушення ним ПДР спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов визнав частково, просив врахувати, що має на утриманні двох малолітніх дітей, отримує невеликі доходи і взмозі сплатити потерпілому завдану моральну шкоду в розмірі, яка не перевищує 10 000 грн.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 даними в судовому засіданні про те, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 ПДР потерпілому ОСОБА_7 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме закритий перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки та головки лівої малогомілкової кістки. Вказав, що потерпілий є людиною похилого віку, йому довелося пережити емоційні страждання, фізичний біль, невпевненість у повному відновленні здоров`я, оскільки і на даний час стан його здоров`я не відновився, тому завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 150 000 грн.

Згідно з витягом з ЄРДР (а.с.31) встановлено, що 30.11.16р. близько 13.50 год. на вул. Тершаківців, 6а у м. Львові відбувся автонаїзд автомобілем «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , на пішохода ОСОБА_7 , який в результаті ДТП госпіталізований ШМД № 50 до Військового госпіталя з підозрою на перелом ноги та струс мозку.

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2016 року (а.с.32-38) оглянуто перехрестя вул.Тершаківців-Т.Барановського, перехрестя нерегульоване, стан покриття дороги «асфальтне мокре», проїзна частина - горизонтальна ділянка, пора доби світла, видимість з робочого місця водія 100м, об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія не виявлено, виявлено потертість бруду на бампері та тріщину на бампері. До протоколу долучено схему з відповідними замірами.

З посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_6 отримав право керування транспортними засобами 08.12.2001 року (а.с.41).

Відповідно до висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2016 року (а.с.43) на час ДТП у водія ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2383 від 27.12.2016 року (а.с.50-52) у ОСОБА_7 діагностовано травму лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого косого перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки та головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Окрім цього, на момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено ще синці на голові, на правій руці, на лівій нозі та пляму на шкірі на правій руці. Пляма на шкірі є слідом загоєного садна. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути при контакті лівої ноги потерпілого з виступаючими частинами рухомого автомобіля з наступним падінням його на асфальтне покриття дороги під час ДТП 30.11.2016 року. Виявлена у потерпілого травма лівої нижньої кінцівки із закритими переломами обох кісток гомілки відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, відповідно до п.2.2.2.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Відповідно до записів медичної документації, а саме результату токсикологічного дослідження крові за № 8886 від 01.12.2016 року у ОСОБА_7 етанолу не виявлено.

Висновком автотехнічної експертизи № 1/1464 від 16.12.2016 року (а.с.54-57) встановлено, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією (по зменшенню швидкості та утриманню автомобіля на місці). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані, може виконувати функції передбачені конструкцією (по збереженню та зміні напрямку руху автомобіля). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було.

Як вбачається з висновку транспортно-трасологічної експертизи № 1/1465 від 16.12.2016 року наїзд на пішохода ОСОБА_7 відбувся передньою лівою частиною автомобіля ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1 . Місце наїзду автомобіля ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 знаходиться на лівій смузі руху проїзної частини дороги вул. Т.Барановського (якщо рухатись від вул. Тершаківців), при цьому автомобіль під час наїзду рухався в межах зафіксованих слідів гальмування (а.с.59-62).

Таким чином, оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, є особою молодого віку, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має постійне місце проживання та праця, за якими позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; позицію потерпілого, яким пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого і якому не відшкодована шкода, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде достатнім покаранням для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 .

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання, оскільки є батьком малолітніх дітей. Інші учасники з приводу даного клопотання не заперечили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є батьком малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження, та не позбавлений батьківських прав.

У відповідності до п. в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», враховуючи, що ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину невеликої тяжкості, на день набрання чинності вказаним Законом обвинувачений має дітей, яким не виповнилося 18 років, не позбавлений батьківських прав, надає свою згоду на застосування амністії, у суду наявні правові підстави для звільнення його від призначеного покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 завданої злочином моральної шкоди в розмірі 150 000 грн., належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що злочин вчинений ОСОБА_6 є необережним злочином невеликої тяжкості, обвинувачений розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, не вчинив жодних дій спрямованих на відшкодування шкоди потерпілому. Також суд враховує, що ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, що очевидно спричинило йому фізичний біль, душевні страждання, погіршення його стану здоров`я, що потребує тривалого часу для його відновлення, оскільки такі тілесні ушкодження спричинено потерпілому у 66-річному віці.

Виходячи з наведених вимог закону, характеру правопорушення, завданих потерпілому страждань, заподіяння йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, ступеня вини обвинуваченого, поведінку обох сторін, суд знаходить наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_6 30 000 грн. моральної шкоди, що є в межах розумності, справедливості та співмірності.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого автомобіль марки «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , слід повернути ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави (а.с.53,58).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста гривень) в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу розміром 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста гривень) в дохід держави, та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого автомобіль марки «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 2970,15 грн.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1