Ухвала іменем україни 09 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської обл., який фактичного місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією його майна.

Цим же вироком, вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні. За вироком суду ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету, скоїв ряд злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів при наступних обставинах. Так, ОСОБА_4 06 листопада 2014 року близько 12 год., знаходячись біля супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м Лозова Харківської обл., мікр. 3 буд. 38, у невстановленої в ході досудового слідства особи за 500 грн. незаконно придбав полімерний пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який став зберігати при собі з метою збуту. Цього ж дня близько 12 год. 45 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету з ціллю особистого збагачення, перебуваючи поблизу автобусної зупинки «Заводська», розташованої по вул. Р.Люксембург в м. Лозова Харківської обл., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув особі, під вигаданими анкетними даними ОСОБА_5 , полімерний пакет з речовиною рослинного походження у сухому подрібненому стані, яка згідно з висновком судової хімічної експертизи № 2310 від 11.11.2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 23,8203 грам, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 700 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 27 листопада 2014 року близько 11 год. 40 хв., перебуваючи поблизу складів, розташованих по вул. Крайній в м. Лозова Харківської обл., у невстановленої в ході досудового слідства особи за 500 грн. незаконно придбав полімерний пакет, в якому знаходився паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який став зберігати при собі з метою збуту, повторно. Цього ж дня близько 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету з ціллю особистого збагачення, перебуваючи поблизу складів, розташованих по вул. Крайній в м. Лозова Харківської обл., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, повторно незаконно збув особі, під вигаданими анкетними даними ОСОБА_5 , полімерний пакет, в якому знаходився паперовий згорток з речовиною рослинного походження у сухому подрібненому стані, яка згідно з висновком судової хімічної експертизи № 2470 від 28.11.2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 33,5248 грам, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 800 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками міліції, які 27 листопада 2014 року о 12 год. затримали його поблизу АЗС «Форсаж» на перехресті вул. Свободи та пров. Крилова в м. Лозова Харківської обл., та під час його подальшого обшуку виявили і вилучили 300 грн., отримані ним від ОСОБА_5 за незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року апеляційні скарги прокурора та захисника залишено без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року без змін.

У касаційні скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині безпідставного застосування до ОСОБА_4 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Обґрунтовуючи свою позицію, прокурор вказує на те, що судом невірно надано оцінку обставинам, які пом`якшують покарання засудженого.
Разом з цим, зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання прокурором порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, суд касаційної інстанції, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за обставин, зазначених у вироку та кваліфікація його дій у касаційній скарзі прокурором не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, то вони є непереконливими.

На думку колегії суддів, суд апеляційної інстанції, в межах повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК України, доводи прокурора належним чином перевірив, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь та відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

А з огляду на положення ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Апеляційний суд, спростовуючи доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, які є аналогічні доводам касаційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, прийняв до уваги, що ОСОБА_4 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не судимий, має серйозне захворювання - хронічний гастрит.
Разом з цим, суд врахував, що він вчинив тяжкий злочин, не працював, тому призначив йому покарання у виді реального позбавлення волі.

Таким чином, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного та вищевказаних обставин, суд дійшов до правильного висновку і призначив засудженому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ст. 69 КК України.

З таким висновком апеляційного суду погоджуються і суд касаційної інстанції та вважає, що призначене місцевим судом засудженому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам статей 50, 65, 66, 69 КК України.

Підстав вважати його явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.

Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою, з чим погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування судового рішення, у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали апеляційного суду з мотивів зазначених у касаційній скарзі прокурора, а тому вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3