СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Снігурівка
Справа № 485/372/18
Провадження № 1-кс/485/79/18
Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Снігурівка клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000147 від 08 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

12 березня 2018 року начальник СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні начальник СВ Снігурівського ВП ГУНП клопотання підтримав.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Клопотання про арешт майна заявлено у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до ЄРДР за № 0000147 08 березня 2018 року відповідно до заяви головного інженера ПОСП «Свобода» ОСОБА_6 , який просив притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які в ніч з 06.03.2018 р. на 07.03.2018 р. та з 07.03.2018 р. на 08.03.2018 р. з приміщення складу розташованого на території бувшої молочно товарної ферми на північній околиці с. Вавилове Снігурівського району Миколаївської області здійснили крадіжку зерна пшениці. Вага викрадено та сума збитку встановлюється.

До переліку майна, зазначеного в клопотанні входять чоловічі чоботи чорного кольору 43 розміру,належні ОСОБА_7 , вилучені під час огляду 08.03.2018 р.

08.03.2018 р. в період часу з 05:15 до 06:30 проведено огляд ділянки місцевості, розташованої на північній околиці с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, у ході якого виявлено чотири сліди від взуття та один відтиск протектору шин на ґрунтовому покритті. В подальшому в ході огляду з вказаних слідів низу підошви взуття та протектору шин виготовлено гіпсові зліпки, які були вилучені до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області.
З показань ОСОБА_7 вбачається, що приблизно в вересні 2017 року він проїжджав повз с. Вавилове Снігурівського району та за селом побачив три складських приміщень, які на той час були відчинені та в них знаходилось зерно пшениці. В середині лютого 2018 року в зв`язку із відсутністю грошових коштів пригадав, що бачив складські приміщення із зерном пшениці, які він вирішив викрасти. 24.02.2018 в мережі інтернет знайшов оголошення про вантажні перевезення та за допомогою мобільного телефону домовився про оренду автомобіля з водієм. Цього ж дня зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 та запропонував йому трохи підробити, при цьому повідомив, що потрібно поїхати в одне село та зі складу викрасти зерно. На дану пропозицію останній погодився. Цього ж дня близько 20 години він разом з ОСОБА_8 на орендованому автомобілі разом з водієм поїхали до с. Вавилове Снігурівського району, якому він сказав, що потрібно забрати зерно у своїх родичів. Через дві години вони доїхали в указане місце та зупинили автомобіль біля металевих воріт. Після цього вийшли з автомобілю підійшли до воріт, які були замотані на металевий дріт, який він відмотав. Далі на автомобілі під`їхали до першого складу, що розташований з лівої сторони в якому він відкрутив скобу і відчинив двері складу. Потім заднім ходом автомобіль заїхав до приміщення складу в якому разом за допомогою пластикових відер, які привезли із собою почали кидати зерно пшениці. Та таким чином загрузили близько 2 тон зерна пшениці. Після цього покинули вказану територію та за собою зачинили всі двері та ворота так, як вони були в первинному стані. Потім 23.02.2018 близько 3 та 4 години ранку вони приїхали м. Миколаїв та продали вказане зерно за ціною 3 грн. 30 коп. на загальну суму 6000 грн., з яких 1500 грн. віддали водію даного автомобіля. 26.02.2018 р. він вчинив аналогічні дії тобто через мережу інтернет знайшов автомобіль, який займається вантажними перевезеннями та цього ж дня разом з ОСОБА_8 на вказаному автомобілі поїхали до с. Вавилове та з вказаних складських приміщень вчинили крадіжку зерна пшениці та на тій самій організації продали його за 5000 грн. Одну тисячу гривень віддали водієві, а інші поділили між собою. 06.03.2018 р. разом з ОСОБА_8 вирішили знову вчинити крадіжку зерна пшениці в с. Вавилове Снігурівського району та знову через мережу інтернет знайшли автомобіль, який займається вантажними перевезеннями та цього ж дня поїхали до с.Вавилове. Приїхавши в указане місце він по невідомим для нього обставинам передумав вчиняти крадіжку та вони поїхали до дому. 07.03.2018 р. разом з ОСОБА_8 та водієм поїхали до с. Вавилове, щоб вчинити крадіжку зерна пшениці, але приїхавши в указане місце знову відмовився вчиняти крадіжку та після цього вони поїхали до дому та по дорозі їх зупинили працівники поліції.

08 березня 2018 року виявлене та вилучене під час огляду майно постановою слідчого було визнано речовим доказом у справі.

Слідчий довів необхідність арешту майна для виконання завдань досудового розслідування для надання у якості речового доказу, та наявність ризиків щодо втрати, передачі та відчуження майна через незабезпечення його схоронності.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Під час вирішення клопотання про арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна, його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні за наявності ризиків, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника, про який йдеться у клопотанні слідчого. Арешт вказаного майна є розумним та співмірним обмеженням права власності на майно та потреб кримінального провадження.

Негативних наслідків арешту майна для власника не встановлено.

Керуючись ст.ст.132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

- клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000147 від 08 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити;

- накласти арешт на тимчасово вилучене майно: чоловічі чоботи чорного кольору 43 розміру,належні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видані ним працівникам поліції 08.03.2018 р.

Виконання ухвали покласти на заступника начальника ВП - начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_2