У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , представника цивільного позивача ТОВ «Порцелак ЛТД» на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина
України, проживаючого за адресою:

визнаного винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206 2, ч. 2 ст. 358 України, звільненого на підставі п. 5 ст. 74 КК України,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина
України, проживаючого за адресою:
визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 2 України, звільненого на підставі п. 5 ст. 74 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7
представників цивільного позивача ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 .
Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206 2 , ч. 2 ст. 358 КК України та йому призначене покарання за ч. 3 ст. 206 2 КК України у виді п`яти років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю; за ч. 2 ст. 358 КК України - у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначене остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 2 КК України та йому призначене йому покарання: за ч. 3 ст. 206 2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.
На підставі п. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_8 звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов члена правління SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 залишений без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_8 та невстановленою судом особою, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів та печаток, 15 лютого 2002 року, знаходячись у приміщенні TOB «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 8, протиправно заволоділи акціями ЗАТ «Прикарпатпромарматура» в сумі 4355566 штук на загальну суму 1088891,5 грн., які належали на праві власності латвійській компанії SIA «Порцелак ЛТД» за наступних обставин.
Так, 27 вересня 2000 року SIA «Порцелак ЛТД» придбало у ЗАТ «Генеральна інвестиційна компанія» відповідно до договору купівлі продажу цінних паперів № PR-LAT/ARM 200900; К-4-09-00 цінні папери, а саме прості іменні акції ВАТ «Прикарпатпромарматура, в кількості 4355566 штук, номінальною вартістю 0,25 грн. за штуку, на загальну суму 1088 891,5 грн.
ОСОБА_6 одержав від директора SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_14 довіреність № 15, якою останній уповноважив ОСОБА_6 бути представником компанії SIA «Порцелак ЛТД» на загальних зборах акціонерів акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура», проведення яких планувалось на 14 червня 2001 року. Вказана довіреність видана ОСОБА_6 без права передовіри та дійсна на період виконання, але не більше трьох місяців, тобто до 13 вересня 2001 року.
Крім того, в червні 2001 року, у невстановлений судом день ОСОБА_6 також одержав від директора компанії SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_14 ще одну довіреність без номера, якою останній уповноважив ОСОБА_6 на виконання наступних дій: управляти пакетом акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» в кількості 1355566 штук, що належать на праві власності компанії SIA «Порцелак ЛТД»; укладати усі дозволені законом угоди по управлінню акціями ВАТ «Прикарпатпромарматура», без права продажу, даріння, обміну або застави; отримувати належні компанії документи від усіх осіб, установ, підприємств, організацій, установ банку, відділів зв`язку та телеграфу про інформацію, яка стосується акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» та інше.
Після отримання вказаних довіреностей, у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що довіреності не надають йому права здійснювати та укладати угоди від імені SIA «Порцелак ЛТД», направлені на зміну права власності на акції ВАТ «Прикарпатпромарматура», виник умисел, направлений на протиправне заволодіння вищезазначеними акціями та в такий спосіб поліпшити майнове становище ЗАТ «Порцелак», де він є одним з співзасновників, шляхом безоплатного продажу простих іменних акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» в кількості 4355566 штук на загальну суму 1088891,5 грн., які належали на праві власності латвійській компанії SIA Порцелак ЛТД» і які були йому ввірені.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 вирішив підробити печатку та фінансово господарські документи компанії SIA «Порцелак ЛТД», які в подальшому використати для безоплатного продажу ЗАТ «Порцелак», де він був одним із співзасновників, простих іменних акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» в кількості 4355566 штук, на загальну суму 1088 891,5 грн.
З цією метою ОСОБА_6 підшукав та отримав на початку 2001 року, в невстановлений судом день та час від невстановленої судом особи, завідомо підроблену печатку латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД».
28 лютого 2001 року ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння акціями підприємства, використовуючи раніше отриману ним підроблену печатку компанії SIA «Порцелак ЛТД», вчинив підробку довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року від імені директора SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 на своє ім`я, внісши у текст завідомо неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_6 управляти та розпоряджатися майном компанії SIA «Порцелак ЛТД». При цьому ОСОБА_6 поставив на вказану довіреність відбиток наявної в нього підробленої печатки SIA «Порцелак ЛТД».
Використовуючи вказану підроблену довіреність № 7, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 від імені компанії SIA «Порцелак ЛТД», 14 лютого 2002 року уклав договір доручення № К-01/В-06 з AT «Українські цінні папери», відповідно до якого AT «Українські цінні папери» зобов`язуються здійснювати дії по відкриттю рахунку у цінних паперах SIA «Порцелак ЛТД», зокрема укладати зі зберігачем договір про відкриття рахунку у цінних паперах; здійснювати дії по управлінню рахунком у цінних паперах. При цьому ОСОБА_6 14 лютого 2002 року умисно надав керівництву AT «Українські цінні папери» раніше підроблену довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року та поставив на вказаний договір доручення № К-01/В-06 від 14 лютого 2002 року відбиток підробленої печатки SIA «Порцелак ЛТД» на свій підпис.
14 лютого 2002 року ОСОБА_6 , діючи від імені ЗАТ «Порцелак» на підставі статуту, уклав з TOB «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок» договір № 50/02/Д про відкриття у цінних паперах рахунку № НОМЕР_1 . Відповідно до даних документів, розпорядниками цього рахунку призначено ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
14 лютого 2002 року ОСОБА_6 , реалізовуючи свій спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння акціями підприємства, а саме майном компанії SIA «Порцелак ЛТД», уклав з TOB «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок» договір № 217/01/Дл про відкриття у цінних паперах рахунку № НОМЕР_2 . Відповідно до наданих TOB «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок» документів, розпорядниками цього рахунку призначено ОСОБА_6 . При укладенні вказаного договору ОСОБА_6 надав раніше підроблену ним довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року. Крім цього, ОСОБА_6 поставив на договір № 217/01/Дл відбиток підробленої печатки SIA «Порцелак ЛТД» на свій підпис.
15 лютого 2002 року ОСОБА_6 , діючи від імені SIA «Порцелак ЛТД», використовуючи підроблену довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року, уклав з AT «Українські цінні папери» договір доручення «К-02П», згідно якого AT «Українські цінні папери» зобов`язується приймати участь в укладанні договору купівлі продажу цінних паперів, в якому SIA «Порцелак ЛТД» виступає як продавець. При укладанні вказаного договору ОСОБА_6 надав керівництву AT «Українські цінні папери» раніше підроблену ним довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року. Крім цього, ОСОБА_6 поставив на договір доручення № К-02П відбиток підробленої печатки SIA «Порцелак ЛТД» на свій підпис.
Цього ж дня, ОСОБА_6 , діючи від імені SIA «Порцелак ЛТД» (продавець) використовуючи раніше підроблену ним довіреність №7 від 28 лютого 2001 року, уклав договір № К-02П/1 купівлі-продажу цінних паперів з ЗАТ «Порцелак» (Покупець) в особі ОСОБА_8 . Предметом вказаного договору було 4355566 простих іменних акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» на загальну суму 1088891,5 грн., при цьому поставивши на вказаний договір відтиск раніше підробленої ним печатки SIA «Порцелак ЛТД».
Сума вказаного договору склала 600000 грн., яка не надійшла на рахунок SIA «Порцелак ЛТД», оскільки 18 лютого 2002 року між ОСОБА_6 , який виступав від імені SIA «Порцелак ЛТД» та ОСОБА_8 , який виступав від імені ЗАТ «Порцелак», які діяли за спільним злочинним умислом, направленим на протиправне заволодіння акціями підприємства, було укладено акт взаєморозрахунків згідно якого ЗАТ «Порцелак» розрахувалось з SIA «Порцелак ЛТД» шляхом надання векселя № 6474 векселедавцем якого значився ДП « Порцелак».
Також, 18 лютого 2002 року ОСОБА_6 , який виступав від імені SIA «Порцелак ЛТД» та ОСОБА_8 , який виступав від імені ЗАТ « Порцелак» було укладено акт приймання - передачі вищевказаного векселя, відповідно до якого ОСОБА_6 як представника SIA «Порцелак ЛТД» отримав від ЗАТ « Порцелак» вищевказаний вексель № 6474. Але цей вексель не був переданий ОСОБА_6 до SIA «Порцелак ЛТД», а був ним знищений, тому цього векселя не було пред`явлено SIA «Порцелак ЛТД» до оплати.
З метою закінчення свого злочинного умислу направленого на протиправне заволодіння акціями ВАТ «Прикарпатпромарматура», які належали на праві власності SIA «Порцелак ЛТД» 15 лютого 2002 року ОСОБА_6 , діючи від імені SIA «Порцелак ЛТД» видав TOB «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок» розпорядження на поставу на рахунок № НОМЕР_1 , який належав ЗАТ «Порцелак» простих іменних акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» у кількості 4355566 шт. загальною номінальною вартістю 1088891,5 грн., при цьому поставивши на вказані документи відбиток раніше підробленої ним печатки SIA «Порцелак ЛТД».
В цей же день, тобто 15 лютого 2002 року на підставі виданого ОСОБА_6 розпорядження, прості іменні акції ВАТ «Прикарпатпромарматура» у кількості 4355566 штук загальною номінальною вартістю 1088891,5 грн. безоплатно переведені на рахунок № НОМЕР_1 , який належав ЗАТ «Порцелак», в результаті чого латвійській компанії SIA «Порцелак ЛТД» завдано шкоду на суму 1088891 грн. 50 коп.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 358 КК України як підроблення документа, який видається підприємством і який надає права з метою використання підроблювачем, а також виготовлення підроблених печаток, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність перекваліфікації дій підсудних на ч. 3 ст. 206 2 КК України, яка передбачає відповідальність за протиправне заволодіння акціями підприємства шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, печаток, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що заподіяли велику шкоду, з наступних підстав.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
В своїх доводах апелянт зазначає, що вироком суду не вірно перекваліфіковано дії засуджених з ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України на ч. 3 ст. 206 2, ч. 2 ст. 358 КК України.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що призначене засудженим покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Він зазначає, що під час розгляду кримінальної справи встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили особливо тяжкий злочин, а тому покарання, призначене їм вироком суду, є несправедливим та занадто мяким.

В апеляціях захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просять скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити виправдувальний вирок як щодо ОСОБА_6 , так щодо ОСОБА_8 .
Апелянти вважають, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав однобічності та неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.
Захисники звертають увагу на те, що судом не вказано у вироку та не оцінено кожен з доказів на належність та допустимість, а відтак не встановлено, з яких підстава одні докази мають переваги над іншими.
Апелянти зазначають, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що підставою для виділення даної кримінальної справи стала заява від 24 листопада 2010 року представника ТОВ «Порцелак ЛТД» - ОСОБА_15 , що нібито ОСОБА_6 заволодів акціями ВАТ «Прикарпатпромарматура», належних ДП «Порцелак ЛТД», проте апелянти стверджують, що на момент подання такої заяви ОСОБА_15 було зроблене завідомо неправдиве повідомлення про злочин, проте судом у вироку не надано оцінку даній обставині. Крім того, апелянти звертають увагу на те, що з цього приводу звернулись до правоохоронних органів, де зареєстроване кримінальне провадження, досудове слідство по якому досі триває.
Апелянти вважають, що не встановлено факт попередньої змови ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Крім того, захисники звертають увагу на те, що ані під час досудового слідства, ані судом першої інстанції не встановлено жодного доказу, який би підтверджував право власності акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» саме латвійському підприємстві «Порцелак ЛТД», а на балансі останнього взагалі відсутня інформація про їх облік.
Апелянти також зазначають, що судом першої інстанції нібито встановлено, що ОСОБА_6 вніс у текст довіреності від 28 лютого 2001 року завідомо неправдиві відомості та поставив на вказану довіреність відбиток наявної в нього підробленої печатки, проте судом не встановлено місце, де це було здійснено, за яких обставин була виготовлена нібито підроблена печатка та яким чином на підробленій довіреності опинився підпис ОСОБА_13 , який повідомив суд, що він помітив тільки підроблений відбиток печатки.
Захисники звертають увагу на те, що судом вказано, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, при цьому, зазначаються всі висновки експертів, без оцінки того, які саме обставини суд визнав підтвердженими такими доказами. Судом не зазначено, чому він взяв до уваги ці докази та з яких підстав не взяв до уваги, інші письмові докази, зокрема, отримані з Республіки Латвія фінансові звіти «Порцелак ЛТД».
Крім того, судом зазначено, що ОСОБА_6 нібито здійснив безоплатний продаж акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура» та розрахувався з SIA «Порцелак ЛТД» шляхом відання векселя на підставі акта приймання-передачі. При цьому, судом вказано, що вексель не був переданий ОСОБА_6 до SIA«Порцелак ЛТД», а був ним знищений. А відтак апелянти звертають увагу на те, що під час судового слідства не отримано жодного доказу того, що вексель не був переданий ОСОБА_6 до SIA«Порцелак ЛТД», як і доказу того, що вексель був знищений. Судом не оцінені показання ОСОБА_16 з огляду на наявні в матеріалах справи фінансові звіти SIA «Порцелак ЛТД», а тому вирок базується фактично на припущеннях та на невстановлених фактах.
Апелянти вважають, що судом безпідставно перекваліфіковані дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 206 2 КК України на підставі ст. 5 КК України, оскільки не встановлені ознаки будь яких з цих злочинів, тому у суду були всі підстави для ухвалення виправдувального вироку.
Захисники зазначають, що ані суд, ані досудове слідство не ініціювали щодо ОСОБА_13 порушення кримінальної справи за відкриття і використання іноземних рахунків з порушенням законодавчих вимог, незважаючи на те, що ОСОБА_13 у співучасті з ОСОБА_15 фактично здійснювались такі незаконні дії.
Крім того, апелянти звертають увагу на те, що судом задоволено клопотання сторони захисту про допит свідка Айю Кляшеву, проте її не було допитано та не з`ясована її роль й участь у веденні бухгалтерського обліку SIA «Порцелак ЛТД».

В апеляції член правління SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій засуджених, просить скасувати вирок суду в частині залишення без розгляду цивільного позову та скасування арештів, ухвалити новий, яким цивільний позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ТОВ «Порцелак ЛТД» матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 20023717,50 грн.
Апелянт звертає увагу на те, що він звернувся із цивільним позовом до слідчого, як того вимагало чинне на момент звернення кримінальне законодавство. Зокрема, він зазначає, що обґрунтував свій позов тим, що засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, здійснили противправне заволодіння акціями ВАТ «Прикарпатпромарматура». Процесуальне законодавство, містить єдину підставу, за якої цивільний позов залишається без розгляду це виправдання підсудного за відсутності в його діях складу злочину.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції, залишивши без розгляду його цивільний позов, не підтвердив свого висновку про порушення кримінально процесуального закону в частині подання цивільного позову слідчому жодною нормою закону.
ОСОБА_13 зазначає, що суд у вироку, як на підставу залишення без розгляду цивільного позову, послався на те, що позивач просив розглянути його позов за законодавством Республіки Латвії, проте апелянт звертає увагу, що це не відповідає дійсності.
Він зазначає, що у цивільному позові товариство вказало на приналежність до іншої держави і просило вирішити цивільний позов, проте суд дійшов до помилкового висновку та відніс слова «за законодавством Республіки Латвія» до прохальної частини позову.
Апелянт також звертає увагу на те, що суд першої інстанції скасував арешти щодо належного засудженим майна, проте в той же час останнім не наведено підстави такого висновку.
ОСОБА_13 в інтересах ТОВ «Порцелак ЛТД» зазначає, що судом першої інстанції порушено принцип дотримання розумних строків розгляду кримінальної справи, оскільки в матеріалах справи наявні докази про те, що кожен із захисників засуджених без належних на те підстав реалізували право на перенесення судового засідання, у зв`язку з чим розгляд справи постійно затягувався.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що судом не враховані докази, які свідчать про особу засуджених, відповідно до яких ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не мають наміру виконувати ніяких судових рішень, проте суд дійшов висновку про звільнення від конфіскації їх майна, яким вони заволоділи шляхом вчинення злочину.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляцію та апеляцію члена правління SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 ,заперечував проти апеляцій захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 .
Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підтримали свої апеляції та заперечували проти задоволення апеляцій прокурора та члена правління SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 .
Представники SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтримали свою апеляцію та заперечували проти задоволення апеляцій прокурора, захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до т. 323 КПК України (в редакції 1960 року), вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення, їм інкримінується те, що вони за попередньою змовою між собою та невстановленою особою шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених печаток і документів 15 лютого 2002 року, знаходячись в приміщенні ТОВ «Зберігач цінних паперів «Комекс Брок», протиправно заволоділи акціями ВАТ «Прикарпатпромарматура» на загальну суму 1088891,5 грн., які належали латвійській компанії SIA«Порцелак ЛТД».

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 підшукав та отримав на початку 2001 року від невстановленої особи завідомо підроблену печатку латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД».
Надалі ОСОБА_6 , використовуючи раніше отриману ним підроблену печатку компанії SIA «Порцелак ЛТД», вчинив підроблення довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року на ім`я директора SIA«Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 , внісши в текст завідомо неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_6 управляти та розпоряджатись майном компанії SIA «Порцелак ЛТД». При цьому ОСОБА_6 поставив на вказану довіреність відбиток наявний в нього підробленої печатки SIA «Порцелак ЛТД».

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд перекваліфікував дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 х ч. 4 ст. 190 на ч. 3 ст. 206 2 КК України. Крім того, судом кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 358 КК України. Ним встановлено, що засуджений за допомогою невстановленої слідством особи виготовив завідомо підроблену печатку латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД» та 28 лютого 2001 року виготовив документ довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року, в який вніс неправдиві відомості. Невстановлена особа підписала вказаний документ від імені директора латвійської компанії SIA«Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 поставив відбиток підробленої печатки цієї компанії.

Використовуючи підроблений документ, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в подальшому вчинили правочини на заволодіння майном цієї компанії.
На обґрунтування того, що ОСОБА_6 підробив довіреність № 7, суд послався на висновок судово криміналістичної експертизи № 1288 від 20 лютого 2006 року (т. 1 а.с. 164), відповідно до якої в оригіналі довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року на ім`я ОСОБА_6 від імені директора латвійської компанії SIA«Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 , ксерокопія якої надана на дослідження, відтиск печатки від імені компанії SIA «Порцелак ЛТД» нанесений не печаткою компанії SIA «Порцелак ЛТД», вилученою 09 лютого 2006 року і наданою на дослідження разом з документами вільними зразками відтисків цієї печатки, а іншою печаткою з аналогічним текстом.
Оскільки засуджений ОСОБА_6 протягом досудового слідства, а також під час проведення судового слідства стверджував, що довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року видавав йому ОСОБА_13 для вчинення відповідних дій, пов`язаних з відчуженням акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура», то сторона обвинувачення повинна була зібрати та надати суду докази на підтвердження того, що ОСОБА_13 не уповноважував ОСОБА_6 діяти від імені SIA«Порцелак ЛТД». Саме встановлення цієї обставини має суттєве значення для оцінки подальших дій засуджених, пов`язаних з продажем акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура».

На підтвердження незаконних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 органом досудового слідства надана світлокопія довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року на ім`я ОСОБА_6 та висновок судово криміналістичної експертизи № 1288 від 20 лютого 2006 року, відповідно до якого «в оригіналі довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року на ім`я ОСОБА_6 від імені директора латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 , ксерокопія якої надана до інституту, відтиск печатки від імені компанії SIA «Порцелак ЛТД» нанесений не печаткою компанії SIA «Порцелак ЛТД», вилученою 09 лютого 2006 року і наданою до інституту разом з документами вільними зразками відтисків цієї печатки, а іншою печаткою з аналогічним текстом».
Прийнявши ці докази на підтвердження винуватості засуджених, суд не звернув увагу на наступне.
Відповідно до протоколів виїмки від 08 лютого 2006 року (т. 1 а.с. 73 74) та від 13 лютого 2006 року (т. 1 а.с. 109 110), у АТ «Українські цінні папери» і у ТОВ «Ренесанс капітал Україна» вилучались договори, пов`язані з продажем іменних акцій ВАТ «Прикарпатпромарматура». Проте, копії довіреності, на підставі якої ОСОБА_6 підписував вказані договори, не вилучались.
Отже, єдиним документом, який, на думку сторони обвинувачення, використовували ОСОБА_6 та ОСОБА_8 для вчинення інкримінованих дій і який суд визнав належним доказом, є наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с. 83) світлокопія довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року, вилучена під час проведення виїмки у SIA «Порцелак ЛТД» (т. 1 а.с. 78 79).
На вказаній світлокопії довіреності окрім печатки є підпис, виконаний від імені директора ОСОБА_13 .
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 отримав від невстановленої особи завідомо підроблену печатку латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД», вчинив підроблену довіреність № 7 від 28 лютого 2001 року від імені директора SIA «Порцелак ЛТД» ОСОБА_13 на своє ім`я, внісши в текст завідомо неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_6 управляти та розпоряджатись майном компанії SIA «Порцелак ЛТД». При цьому, ОСОБА_6 поставив на довіреність відбиток наявної в нього підробленої печатки. В той же час, в обвинувальному висновку зазначено, що довіреність підписала невстановлена особа від імені ОСОБА_13 .

Отже, поза увагою суду залишилось питання ким підписана вказана довіреність, чи то ОСОБА_13 , чи іншою особою від його імені. В той же час останній в своїх показаннях стверджував, що на довіреності він виявив лише відбиток підробленої печатки.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вироку суду, підроблення ОСОБА_6 довіреності № 7 від 28 лютого 2001 року полягало в тому, що він отримав від невстановленої особи завідомо підроблену печатку латвійської компанії SIA «Порцелак ЛТД», вніс в текст завідомо неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_6 управляти та розпоряджатись майном компанії SIA «Порцелак ЛТД». При цьому, ОСОБА_6 поставив на довіреність відбиток наявної в нього підробленої печатки.
В той же час, в обвинувальному висновку зазначено, що окрім цього, довіреність від імені ОСОБА_13 підписана іншою особою.
З`ясування вказаних обставин має значення, оскільки саме підписом відповідної службової особи засвідчуються делеговані іншій особі повноваження.
Як видно з висновку № 1288 судово криміналістичної експертизи, питання стосовно підпису в довіреності перед експертом не ставилось.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інкримінованих злочинах не відповідає фактичним обставинам справи, тому вирок підлягає скасуванню.
В той же час, колегія суддів вважає, що вказані недоліки свідчать про неповноту досудового слідства, яка, окрім проведення експертизи та допиту експерта в суді, не може бути усунена судом, оскільки для цього необхідно проводити відповідні слідчі дії.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувальний вирок має ґрунтуватись на доказах, оцінивши які на предмет належності, допустимості та достатності суд поза розумним сумнівом може зробити висновок про винуватість осіб у вчиненні злочинів, в яких вони обвинувачуються.
Керуючись ст.ст. 281, 365, 366, 379 КПК України (в редакції 1960 року), Розділом ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, представника цивільного позивача ТОВ «Порцелак ЛТД» задовольнити частково.
Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаного винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206 2, ч. 2 ст. 358 України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 2 України, на підставі п. 5 ст. 74 КК України (в редакції 1960 року) звільнені від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, скасувати, кримінальну справу направити Київській місцевій прокуратурі № 1 для проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3