Справа № 140/2710/17
№ 1-кп/140/108/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 року Немирівський районний суд
Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів
матеріали кримінального провадження № 0000450 від 03.09.2017 року відносно: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заливанщина Калинівського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), 02 вересня 2017 року близько 20:00 год. прийшов до місця свого проживання, адреса якого: АДРЕСА_1 , де ігноруючи існуючі загальноприйняті правила суспільної моралі з надуманих причин вчинив словесну суперечку зі своєю дружиною, ОСОБА_5 .
У ході словесної суперечки, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі та використовуючи малозначний привід, умисно, з хуліганських спонукань штовхнув ОСОБА_5 на ліжко, від чого остання впала на його поверхню, після чого з метою унеможливлення опору зі сторони останньої, своїми колінами прижав її передпліччя до ліжка та умисно долонями обох рук наніс їй близько 10 ударів в область її голови та обличчя.
Внаслідок вищеописаних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин, синців в область голови, обличчя, шиї зліва та правої верхньої кінцівки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 77 від 04.09.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоровя.
Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро кається та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо його не карати, зазначив, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що з обвинуваченим примирились, претензій матеріально та морального характеру не має, при визначенні міри покарання підтримала думку прокурора, просить застосувати до обвинуваченого закон про амністію.
Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 296 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. Застосувати до обвинуваченого положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання, у звязку з тим, що в нього на утриманні перебуває дитина, відносно якої він не позбавлений батьківських, якій на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспоруються.
Визнаючи повністю свою вину у вчиненні злочину, обвинувачений просить не досліджувати інших доказів по справі.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, також їм роз`яснино, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить висновку, що вина обвинуваченого отримала повне своє підтвердження в судовому засіданні, його дії кваліфіковано вірно за ст. 296 ч. 1 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 квітня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим. Не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 має дитину, якій не виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалась.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його соціальне становище, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обтяжуючих вину обставини судом не встановлено, раніше не судимого, який характеризується за місцем проживання посередньо, пом`якшуючі вину обставини до яких суд відносить визнання вини та щире каяття, на утриманні має малолітнього сина,відносно якого він не позбавлений батьківських прав,з потерпілою примирився, яка претензій морального та матерального характеру не має, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно ст. 296 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. та враховуючи, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних та судових витрат немає.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-376, 394, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст.473,394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя: