Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/65/18

Справа № 711/90/18

12 січня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 03.01.2018р. про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0003218 від 10.10.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 03.01.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0003218 від 10.10.2017р. В обґрунтування скарги зазначено, що постанова слідчого від 03.01.2018р. є необґрунтованою, винесена з порушенням порядку, передбаченого законом, оскільки містить назву «про відмову у визнанні потерпілим» і не була вчасно вручена заявнику.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги і наполягав на її задоволенні.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги. Зауважила, що слідчим належним чином здійснено розгляд клопотання потерпілого та обґрунтовано відмовлено у його задоволенні, оскільки саме клопотання має неконкретизований характер. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані слідчому судді докази, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим підрозділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003218 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення окремими посадовими особами ГУ НП в Черкаській області, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_4 від 07.09.2015р..

02.01.2018р. ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив допитати фігурантів даного кримінального провадження, що проводили службові розслідування та службові перевірки у кримінальні справі № від 05.07.2011р., кримінальному провадженні №0003125 від 29.07.2013р.. Також в клопотанні наведений перелік питань з приводу яких необхідно провести допит.

03.01.2018р. слідчим винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 02.01.2018р.. В обґрунтування постанови зазначено, що в клопотанні потерпілого не зазначено переліку осіб, яких необхідно допитати, а деякі з питань запропонованих потерпілим не стосуються обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження. Також слідчим зазначено, що під час досудового розслідування вже здійснено допит ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого потерпілий звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Отже вирішальним моментом для визначення необхідності проведення певної слідчої дії є належна обґрунтованість можливості отримання певних доказів на підтвердження або спростування обставин, які підлягають доказування, і обґрунтування необхідності участі слідчого в такій дії.

У своєму клопотанні від 02.01.2018р. потерпілим не зазначено кого саме має допитати слідчий, а отже така вимога носить абстрактний характер, а тому не може бути задоволена.

В оскаржуваній постанові слідчого детально та належним чином наведені мотиви відхилення заявленого клопотання.

Доводи потерпілого щодо назви постанови, яка зазначена як «постанова про відмову у визнанні потерпілим», не є достатньою підставою для її скасування, оскільки аналіз структури та змісту такої постанови свідчить, що це є опискою, тобто формальним недоліком, який може бути усунутий слідчим і не створює вагомих правових наслідків для учасників кримінального провадження.

Доводи потерпілого щодо несвоєчасного вручення йому копії оскаржуваної постанови не є підставою для її скасування. До того ж копію такої постанови потерпілий отримав 05.01.2018р., а відтак його доводи про неправомірність дій слідчого в цій частині також є необґрунтованими.

За таких обставин постанова слідчого від 03.01.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого про проведення слідчих дій є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження, а тому підстав для її скасування не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 15 січня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1