Справа № 298/952/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/27/2018 за клопотанням про арешт майна ТОВ «Олімпія - Красія», в якому від імені ОСОБА_6 , як директора ТОВ «Олімпія - Красія», подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 07.09.2017.
Клопотання мотивоване тим, що, за повідомленням співвласників туристичної бази і співзасновників ТОВ «Олімпія - Красія» (далі Товариства) ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , колишній учасник Товариства ОСОБА_14 підробив протокол зборів співвласників, на яких нібито було призначено директором Товариства ОСОБА_6 , і має на меті використати цей протокол під час судового спору з засновниками Товариства для подальшого заволодіння шляхом шахрайства коштами і майном Товариства. У клопотанні вказується, що до вирішення справи про визнання протоколу загальних зборів недійсним існує пряма загроза відчуження зазначеного майна ОСОБА_6 і ОСОБА_14 або його руйнування, а накладення на нього арешту запобігне його відчуженню або втраті, але інших прав учасників Товариства не обмежить, оскільки його діяльність не припиняється.
Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 07.09.2017 клопотання задоволено. Таке рішення слідчий суддя вмотивував тим, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, містить посилання на ризики, передбачені ч.1 ст. 170 цього Кодексу і забезпечить дієвість кримінального провадження.
Апелянт, який вказує, що ОСОБА_6 є директором Товариства, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову, якою клопотання про арешт майна залишити без задоволення. В обґрунтування своєї вимоги наводить такі доводи: майно, на яке накладено арешт, є власністю юридичної особи, яка не є підозрюваним або іншою особою, що її майно підлягало б конфіскації, спеціальній конфіскації чи забезпечувало б цивільний позов; не є об`єктом злочину, не знаходиться під обтяженням, спроб його незаконного відчуження не встановлено, а отже воно не може бути використане як доказ факту чи обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні. Вказує, що слідчий не навів доказів, які свідчили б про наявність підстав вважати, що майно товариства може бути знищено, пошкоджено чи відчужено у протиправний спосіб «особами, зазначеними у клопотанні», а накладення на нього арешту «грубо порушує його права, як законного власника». Зауважує, що розгляд клопотання відбувся без його участі, копія ухвали слідчого судді отримана ним 20.12.2017, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ним не порушено.
При вирішенні питання про можливість розгляду даної апеляційної скарги, Апеляційний суд виходить з наступного.
У підтвердження повноважень ОСОБА_6 представляти інтереси Товариства, його представник ОСОБА_7 посилається на протокол загальних зборів учасників Товариства від 27.03.2014, в якому записано, що ОСОБА_6 призначений на посаду директора Товариства.
Прокурор і представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вважають, що ОСОБА_6 представляти інтереси Товариства не вправі: його повноваження в установленому законом порядку не підтверджені, а протокол загальних зборів учасників Товариства від 27.03.2014, на який посилається ОСОБА_7 , належним і допустимим доказом вважатись не може, оскільки факт його підроблення є предметом даного кримінального провадження і підтверджується наявними в ньому доказами: показаннями потерпілих і висновком експерта.
У частині 1 ст. 393 КПК України, наведено вичерпний перелік учасників кримінального провадження, які вправі подати апеляційну скаргу, і межі їх повноважень. До них відносяться підозрюваний, обвинувачений, стосовно якого ухвалено вирок, особа щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного, медичного характеру, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, їх представники, захисники, прокурор, фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду, третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію, інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Між тим, зі змісту заяв і письмових показань засновників Товариства та осіб, вказаних у протоколі від 27.03.2014 (а.п.80-81), як учасники загальних зборів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , вбачається, що в дійсності таких зборів не було і ОСОБА_6 директором Товариства не призначався (а.п. 10-12, 35-40, 63-72, 103-110). ОСОБА_12 , зазначений у ньому, як голова зборів, окрім цього, пояснив, що підпис у протоколі від його імені йому не належить.
Згідно з висновком експерта № 4/91 від 20.04.2017 (а.п.29-35) підпис від імені ОСОБА_12 в графі «Голова загальних зборів» у протоколі загальних зборів учасників Товариства від 27.03.2014 виконаний не ОСОБА_12 , а іншою особою.
З письмових показань ОСОБА_6 , допитаного слідчим в якості свідка, вбачається, що про протокол загальних зборів учасників Товариства від 27.03.2017 йому нічого не відомо, а до виконання обов`язків директора Товариства він приступив після того, як йому зателефонували співвласники бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .
Апеляційний суд вважає, що за таких обставин особа, від імені якої подано апеляційну скаргу - ОСОБА_6 своїх повноважень, які давали б підставу віднести його до кола осіб, зазначених у ч.1 ст. 393 КПК України, у даному кримінальному провадженні належними і допустимими документами не підтвердив і таких документів у наданих Апеляційному суду матеріалах кримінального провадження немає. Права особи подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді на тій лише основі, що вона за усним дорученням іншої особи або осіб виконує обов`язки директора Товариства, КПК України не передбачає.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 399 КПК України, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, апеляційна скаргу повертається цій особі.
Керуючись ст.ст. 399, 418 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_6 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців.
Судді: