Справа № 279/4968/17
УХВАЛА
іменем України
06 грудня 2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглядаючи у підготовчому судовому засіданні у приміщенні залу суду № 1 у м. Коростені Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001731 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.345 ч.2, 377 ч.2 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в :

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.345 ч.2, 377 ч.2 Кримінального кодексу України.
Прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та перебуваючи на свободі може впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги пп 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", "Чанєв проти України", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує наступні підстави.
Зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, який постійного місця роботи, навчання та джерела доходів не має, перебуваючи на волі матиме можливість чинити тиск на свідків та враховуючи наведені вище обставини в сукупності, а також тяжкість злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , санкція яких передбачає позбавлення волі, дає обґрунтовані підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі може вчинити наступні дії: може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, передбаченої санкцією ст.ст.345 ч.2, 377 ч.2 Кримінального кодексу України, які передбачають таке покарання, як позбавлення волі строком до 6 років; впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме змушувати їх відмовитись від дачі показів чи змінити їх.

Також враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , строк тримання його під вартою слід продовжити на 60 днів.
Тому керуючись вимогами ст.ст.177, 314, 316 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, тобто до 05 лютого 2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена " " _____________20 __ р. ________________________

(підпис)