Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2528/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувлаьний акт в кримінальному проваджені, внесеному 06.09.2016р. до ЄРДР за №0000748 за обвинуваченням-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середньо-спеціальна, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 в червні 2016р., близько 21 години, перебуваючи в гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , яким він на той час розпоряджався згідно до договору оренди нерухомого майна від 15.01.2016р., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вирішив заволодіти автомобілем марки «БОГДАН 211040» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 з метою забезпечення безпеки пересування автомобіля марки «БОГДАН 211040», д.р.н. НОМЕР_1 , замінив на ньому реєстраційні номери, встановивши номерні знаки, належні автомобілю марки «Мітсубісі Лансер», р.н. НОМЕР_2 , що знаходились у вказаному гаражному приміщенні. В подальшому, за допомогою ключа ОСОБА_7 відкрив водійську дверку та проник до салону автомобіля марки «БОГДАН 211040», де за допомогою ключа запалювання запустив двигун даного автомобіля та привів його в рух, після чого керуючи автомобілем марки «БОГДАН 211040», поїхав в напрямку м.Тячів. Під`їхавши до СТО, що розташована по вул.Центральна в м.Тячів, ОСОБА_7 обмінявся з ОСОБА_8 автомобілем марки «БОГДАН 211040» на автомобіль марки «Фольцваген Пасат» та отримав від останнього грошові кошти в сумі 300 доларів США, як доплату за обмін автомобілями.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 , що виразилися у незаконному заволодінні автомобілем марки «БОГДАН 211040», вартість якого згідно висновку експерта за № 11/713 від 23.11.2016р., становить 110.085,00 грн., спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на вище вказану суму.

За таких обставин ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди.

Обвинувачений в судомому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнав повністю та вказав, що дійсно він у грудні 2015р. зареєструвався як фізична особа - підприємець та 15.01.2016р. орендував гаражне приміщення по АДРЕСА_1 , де відкрив автомайстерню та в подальшому там самостійно здійснював ремонтні роботи автомобілів.

Так, в травні 2016р. до нього в автосервіс приїхав ОСОБА_9 , з яким вони домовилися про ремонт його автомобіля марки «БОГДАН 211040 », без номерних знаків, червоного кольору, а саме ремонт бампера, передньої панелі та фар за ціну в 50 доларів США та в подальшому ОСОБА_10 залишив у автосервісі вище вказаний автомобіль. Автомобіль марки «БОГДАН 211040» він відремонтував за декілька днів та залишив автомобіль на території автосервісу. Через місяць йому зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що за автомобілем прийде його брат, або інший родич, але за автомобілем так ніхто і не прийшов. Оскільки йому потрібні були гроші він вирішив, що можна було б продати автомобіль марки «БОГДАН 211040», а тому червні 2016р. він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_11 з с.Бедевля та запропонував йому придбати автомобіль марки «БОГДАН 211040», або ж обміняти на обмін з доплатою та також повідомив йому, що на вказаний автомобіль немає документів та ціна його буде дешевою на що відповідно ОСОБА_12 погодився. Він взяв старі номерні знаки, які були з його колишнього автомобіля марки «Мітсубі Лансер», р.н. НОМЕР_2 , та причепив їх на автомобіль марки «БОГДАН 211040», який належить ОСОБА_9 , щоб безпечно доїхати в м.Тячів. Приїхавши близько 23 години в м.Тячів на одну з тамтешніх СТО, що розташована при в`їзді в м.Тячів, він зустрівся з ОСОБА_11 та невідомим громадянином, а також там був присутній ще один робітник СТО. Загнавши автомобіль марки «БОГДАН 211040» на територію СТО вони дійшли спільної згоди про те, що він повинен передати автомобіль марки «БОГДАН 211040» невідомому громадянинові та в свою чергу отримати від нього в замін «Фольцваген Пасат В3», зеленого кольору, Чеської реєстрації, з доплатою 300 доларів США, а тому знявши з автомобіля марки «БОГДАН 211040» номерні знаки він забрав їх з собою та поставив у автомобіль. Після чого він надав 100 доларів США ОСОБА_13 за те, що він знайшов покупця на автомобіль «БОГДАН 211040». Грошові кошти виручені від продажу він в подальшому витратив для власних потреб, а також в подальшому він продав «Фольцваген Пасат В3», зеленого кольору, Чеської реєстрації на розборку, оскільки на автомобілі зламався двигун. Виручені кошти за продаж авто також витратив для власних потреб. В липні 2016р. до нього приходив на СТО ОСОБА_10 та вимагав повернути йому автомобіль марки «БОГДАН 211040».

Разом з тим, заявлений до нього цивільний позов визнав частково, а саме, згідний відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду, проте не згідний із завданою моральною шкодою.

Покази обвинуваченого про обставини справи повністю співпадають та доповнюються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні зокрема, показав, що в 2016р. купив у В.Форкоша у смт.Королево автомобіль «ВАЗ Богдан», червоного кольору, який був пошкодежний, а тому дав цей автомобіль А.Фурику для здійснення ремонту, а також дав йому гроші на запчастини, а сам поїхав на заробітки до Росії. На автомобілі марки «БОГДАН 211040» на момент передачі його ОСОБА_7 для ремонтних робіт були наявні пошкодження у вигляді розбитої передньої лівої фари, тріщина з лівого боку переднього бампера та вм`ятини лівого крила, все решта було у справному стані та автомобілем можна було користуватися, а саме їздити на ньому. Після приїзду з Росії пішов до ОСОБА_14 за машиною, проте там було закрито, а тому він написав заяву до поліції про зникнення автомобіля та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_14 .

Окрім того, оскільки злочинними діями обвинуваченого йому нанесена матеріальна та моральна шкода, просить суд задоволити його цивліьний позов, а саме стягнути з обвинуваченого на його користь 110.085,00 грн. матеріальної шкоди, 50.000,00 грн. моральної шкоди. Зокрема позов мотивовано тим, що потерпілому внаслідок злочину обвинуваченим завдана матеріальна шкода в 110,085,00 грн., яка визначена Висновком експерта №11/713 від 23.11.2017р. та спричинена моральна шкода, яку потерпілий визначив в розмірі 50.00,00 грн., і полягає у настанні душевних страждань, психо-емоційного напруження та нервового потрясіння, що виникло внаслідок злочину і супроводжує його душевний стан.

Крім показів обвинуваченого та потерпілого про обвстаивни злочину, вина обвинуваченого у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена і показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Так, допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_15 в суді показав, що його брат- потерпілий по справі купив в 2016р. у смт.Королево автомобіль «ВАЗ Богдан», червоного кольору, який був пошкодежний, а тому брат дав цей автомобіль Фурику для здійснення ремонту, а також дав йому 200-300 доларів на купівлю запчастин, а сам поїхав на заробітки до Росії. Після приїзду з Росії брат пішов до ОСОБА_14 за машиною, проте там було закрито і брат написав заяву до поліції.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що у 2016р. його знайомий на ім`я ОСОБА_16 запропонував йому купити автомобіль «ВАЗ Богдан», червоного кольору на запчастини, який він і купив, який в подальшому через Інтернет перепродав також на запчастини.

Показання зазначеного свідка підтверджуються показаннями допитаного у суді свідка ОСОБА_17 , який в суді вказав, що через Інтернет він купив від громадянина на ім`я ОСОБА_18 ( ОСОБА_8 ) автомобіль «ВАЗ Богдан», червоного кольору на запчастини, проте через деякий час повернув цей автомобіль ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_19 в суді вказав, що через інтернет купив в м.Тячів від чоловіка на ім`я ОСОБА_20 автомобіль «ВАЗ Богдан», червоного кольору.

Ці дані у суді повністю підтвердженні показаннями свідка ОСОБА_21 .

Окрім показів обвинуваченого, потерпілого та допитаних у суді свідків, вина обвинуваченого доведена також і письмовими доказами по справі, яким суд надав належну оцінку.

Так, покази потерпілого про обставини справи також підтверджуються, зокрема, даними його заяви /а.п.15-17/, в якій він повідомив правоохоронні органи про те, що 09.06.2016р. без заключення договору він надав свій транспортний засіб «ВАЗ 21010», 2013 р.в. для проведення капітального ремонту ОСОБА_7 , проте він ремонт до 15.07.2016р. не здійснив, а автомобіль зник з площадки в майстерні ОСОБА_7 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2017р. /а.п.110-114/ вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_22 , з яким попередньо було з`ясовано, чи зможе він впізнати по фотографії особу, серед 4-х пред`явлених йому фотографій, впевнено вказав, що впізнає на фотознімку №4 особу (на фото №4 зображений ОСОБА_7 ), яка в середині червня 2016р. була за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21010 Богдан», червоного кольору на СТО м.Тячів.

З договору купівлі-продажу автомобіля від 01.06.2016р. /а.п.143/ вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 придбав автомобіль марки «ВАЗ 211040 Богдан», червоного кольору від громадянина В.В.Форкоша.

Висновком експерта від 23.11.2016р. №11/713 /а.п.175-179/ встановлено, що ринкова вартість бувшого у використанні автомобіля марки «ВАЗ 211040 Богдан» на серпень 2016р. становить 110.085,00 грн.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинений ним злочин.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких був скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, зокрема, пом"якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин в судовому засіданні не встановлено.

До вчинення кримінального правопорушення обвинувачений посередньо характеризувалася по місцю проживання, на обліку лікарів нарколога, психіатра, невролога та фтизіатра- не перебуває, одружений- на утриманні має одну неповнолітню дитину 2016 р.н., раніше не судимий /а.п.180-186/.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його повне визнаня вини у скоєні злочину та щире каяття, обставин, що обтяжують його відповідальність- на досудовому слідстві та у суді не встановлено.

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, суд вважає, що до нього необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна та застосування в порядку ст.ст.75-76 КК України іспитового строку, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим заявлений до обвинуваченого цивільний позов, а саме, він просив стягнути з обвинуваченого на його користь 110.085,00 грн. матеріальної шкоди, 50.000,00 грн. моральної шкоди.

Зокрема позов мотивовано тим, що потерпілому внаслідок злочину обвинуваченим завдана матеріальна шкода в 110,085,00 грн., яка визначена Висновком експерта №11/713 від 23.11.2017р.

Спричинена моральна шкода, яку потерпілий визначив в розмірі 50.00,00 грн., полягає у настанні душевних страждань, психо-емоційного напруження та нервового потрясіння, що виникло внаслідок злочину і супроводжує його душевний стан.

Вирішуючи заявлений позов суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст.1166,1167,1168 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 110.085,00 грн. суд констатує, що в цій частині позов він підлягає повному задоволенню, оскільки потерпілому внаслідок злочину, в якому виннен саме обвинувачений, завдані матеріальні збитки і докази такого наявні в матеріалах даної кримінальної справи /а.п.43-47/, а відтак підтверджують у своїй сукупності факт спричинення потерпілому матеріальної шкоди у даному розмірі.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпілий оцінила в 50.000,00 грн., суд виходить з того, що за загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно приписів вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого цивільним позивачем розміру моральної шкоди, а відтак, на підставі вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, зваживши на обставини скоєння злочину, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є значно завищеним, а відтак підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 5.000,00 грн.

Відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відповідно до ст.ст.1166,1167,1177 ЦК відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5- ть (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації- Виноградівський районний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України; повідомляти уповноважений орган з питань пробації Виноградівський районний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України - про зміну місця проживання, роботи або навчання

Речові докази по справі, а саме: номерні знаки НОМЕР_2 /а.п.199-202/, які знаходяться на відповідальному збереженні у обвинуваченого ОСОБА_7 - ….знищити.

Судові витрати по справі відсутні.

Заявлений потерпілим цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 110.085,00 грн. у відшкодування його матеріальних витрат та 5.000,00 грн. у відшкодування його моральних страждань.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1