Справа № 646/6718/17
№ провадження 1-в/646/405/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.17 року Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та «Диканівською ВК (№12)» заяву засудженого ОСОБА_5 , 1991 року народження, засудженого: 20.02.2015 року Ленінського районного суду міста Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , 1991 року народження, про застосування до нього амністії на підставі Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки не відбута частина його покарання становить менше року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.

В судовому засіданні засуджений підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 20.02.2015 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 26.11.2014 року. Також ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 26.11.2014 року по 19.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, які засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено вичерпний перелік осіб які підлягають звільненню згідно амністії, а саме: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 та не заперечувалось самим засудженим, він не підпадає під перелік осіб, які зазначені в статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи вищевикладене, заява про звільнення ОСОБА_5 підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в України», положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 85,86 КК України, ст. 336, 372, 537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 , 1991 року народження про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який відбуває покарання у виді позбавлення волі- протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1