Справа № 164/2236/17 Провадження №11-кп/773/578/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 539 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання його захисника про удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В :
Оскаржуваною ухвалою Маневицького районного суду Волинської області відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування останньому в строк відбуття покарання за вироком від 06.01.2016 Ленінського районного суду м.Харкова термін попереднього ув`язнення в період з 06.01.2016 по 22.03.2016 та у період з 11.05.2016 по 01.08.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд в ухвалі зазначив, що вирок щодо ОСОБА_7 Ленінським районним судом м.Харкова ухвалено 06.01.2016, набрав законної сили 06.02.2016. ОСОБА_7 22.03.2016 вибув до Маневицької ВК (№42), 11.05.2016 прибув до «Харківської установи виконання покарань (№27)», для ознайомлення з матеріалами справи, а 01.08.2016 вибув до Маневицької ВК (№42). Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_7 ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження після набрання вироком законної сили, дана обставина виключає можливість зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в термін відбуття покарання, у співвідношенні, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Посилається на те, що він у даний період утримувався в слідчому ізоляторі м.Харкова, де ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження. Вважає, що даний строк є попереднім ув`язненням, а тому має бути зарахований судом у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, у редакції, яка діяла на той час. Таким чином вважає, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали суду та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
В силу ч.4 ст.5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 , якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вироком від 06.01.2016 Ленінського районного суду м.Харкова визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.201, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.5 ст.27, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України та призначено йому остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до резолютивної частини зазначеного вироку, на підставі ч.5 ст.72 КК України постановлено зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 23.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Однак, у вироку чітко не зазначено часу закінчення попереднього ув`язнення засудженого.
Як передбачено вимогами ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
У клопотанні захисника, яке він подав до Маневицького районного суду, ставилось питання про зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 06.01.2016 по 22.03.2016, а також з 11.05.2016 по 01.08.2016.

Згідно з копією розпорядження про виконання вироку від 06.01.2016, що набрав законної сили, 06.02.2016 вищевказаний вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_7 лише ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження після набрання вироком законної сили (06.02.2016), проте участі в судових засіданнях чи слідчих діях не брав, дана обставина виключає можливість зарахування йому строку попереднього ув`язнення в порядку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII).

Із даним висновком місцевого суду погоджується й апеляційний суд, і не знаходить законних підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення після набрання вироком щодо нього законної сили.

Разом з тим, Маневицький районний суд не врахував дати закінчення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 06.01.2016, який має бути зарахований на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII, яка вступила в дію 24.12.2015).

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу засудженого, скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 та зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06.01.2016 по 06.02.2016 включно у строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 06.01.2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, ст.5 КК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зарахування у строк відбуття покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06.01.2016 по 06.02.2016 включно у строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 06.01.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті клопотання відмовити.

Головуючий

Судді