Справа № 303/4977/16
№ 1-кс/303/1086/17
У Х В А Л А
05 вересня 2017 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
розглянув скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку п.3) ч.1 ст. 303 КПК України, від імені та інтересах гр. ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
На розгляд слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 31 серпня 2017 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана від імені та інтересах гр. ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Мукачівського ВП Мукачівського ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002538 внесеного до ЄРДР 08 листопада 2017 року за ч.1 ст. 357 КК України.
В обґрунтування заявленої скарги адвокат ОСОБА_4 покликається на те, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження з мотивів відсутності в діях працівників Мукачівської ЦРЛ ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України. Вказує, що у 2009 році його довіритель ОСОБА_3 , як пацієнт, звернувся до Мукачівської ЦРЛ із запитом про доступ до персональних даних у своїй медичній картці хворого на туберкульоз № 174 Мукачівського Тубдиспансеру, де він перебував на лікуванні з 10.06.2002 року по 2004 рік та проходив обстеження. Однак листом головного лікаря Мукачівської ЦРЛ від 01.09.2009 року, № ц-50 йому було повідомлено, що він знятий з диспансерного обліку у 2006 році. До листа було додано Акт, підписаний головою та членами комісії. ОСОБА_3 вважає, що вказаний Акт комісії був підробленим, бо до нього внесені неправдиві клінікоренгенологічні дані від 2006 року, що підтверджується відповіддю головного лікаря Мукачівської ЦРЛ від 52.03.2010 року у якій зазначено, що в медичній документації відсутні такі дані. Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що мало місце умисне приховання та знищення його медичної картки № 174 працівниками Мукачівської ЦРЛ.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав з мотивів, викладених у ній та просив скасувати постанову про закриття провадження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, його неявка, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги. При цьому на вимлогу слідчого судді, матеріали кримінального провадження надані для огляду в судовому засіданні.
Заслухавши позицію адвоката, оглянувши матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного висновку:
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються.
Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Згідно ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 6 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи з ст. 84 КПК України встановлення наявності чи відсутності фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню здійснюється слідчим на підставі доказів. Тобто, відсутність в діях осіб складу кримінального правопорушення слідчим має бути встановлено на підставі відповідних доказів, отриманих у передбаченому КПК України порядку.
Згідно з ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо, встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 29.06.2017 року, слідчим в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на здобуття доказів, а саме: допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , в якості свідка ОСОБА_7 , витребувано ряд письмових доказів з Мукачівської ЦРЛ з яких вбачається, що термін зберігання амбулаторної картки ОСОБА_3 складає 3-три роки, тому картка відсутня, долучені відповіді з МОЗ України та прокуратури м. Мукачево за клопотанням ОСОБА_3 , після чого дана належна оцінка здобутим доказам, висновки слідчого не суперечать ст. ст. 6, 84, 284 КПК України.
Частина 1 ст. 357 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, в також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.
Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення,
Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357, виступають будь-які офіційні документи, а не лише ті, які надають права або звільняють від обов`язків (див. коментар до ст. 358). До важливих особистим документів слід відносити документи, які засвідчують важливі факти і події в житті людини і втрата яких суттєво утруднює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357, виражається у таких альтернативних діях стосовно відповідних документів, штампів, печаток: 1) викрадення; 2) привласнення; 3) вимагання; 4) заволодіння шляхом шахрайства; 5) заволодіння шляхом зловживання особи своїм службовим становищем; 6) знищення; 7) пошкодження; 8) приховування.
Знищення - це дії, внаслідок яких документи, штампи і печатки перестають фізично існувати, Вони приводяться у стан, який повністю і назавжди виключає їх використання за цільовим призначенням. Наприклад, спалені документи втрачають властивість зберігати і передавати у просторі й часі інформацію, яка була зафіксована На них.
Пошкодження - це таке заподіяння шкоди матеріальній основі документа, штампу або печатки, коли їх використання, за цільовим призначенням без відновлювальних заходів істотно ускладнюється або стає повністю неможливим (документ розривається на шматки, відбувається часткове витравлювання його тексту або заливання фарбою, окремі аркуші вилучаються з матеріалів судової справи тощо). Від пошкодження слід відрізняти підроблення документа, яке також може поєднуватись із частковим пошкодженням його змісту (див. коментар до ст. 358),
Приховування - це не поєднані з викраденням таємні дії по переміщенню документів, штампів, початок з місць їх належного зберігання, внаслідок чого підприємство, установа, організація або громадянин позбавляються можливості використовувати зазначені предмети за їх цільовим призначенням.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357, є мотив - корисливий або інші особисті інтереси.
Суб`єкт злочину загальний. Проте суб`єктом заволодіння документами, штампами, печатками шляхом зловживання службовим становищем може бути лише службова особа.
Тому, головне, що необхідно довести для притягнення службових осіб до кримінальної відповідальності це прямий умисел вчинюваних дій (бездіяльності), направлених на знищення, пошкодження чи приховування медичної картки пацієнта та встановлення наявності корисливого мотиву.
У межах досудового розслідування, слідством не здобуто доказів, які б давали слідчому можливість прийти до висновку про наявність прямого умислу та корисливих мотивів у медичних працівників Мукачівської ЦРЛ, спрямованих на вчинення дій,передбачених ч.1 ст. 357 КК України.
ОСОБА_3 у своїх показах даних слідчому, не наведено жодних належних та допустимих доказів з приводу того, які корисливі мотиви могли спонукати працівників Мукачівської ЦРЛ на умисне знищення, пошкодження чи приховання його медичної картки.
У ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам та зробив висновок, про відсутність складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у наслідок чого і прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а тому скарга задоволенню не підлягає.
За таких обставин приходжу до висновку, що Постанова слідчого СВ Мукачівського ВП Мукачівського ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002538 внесеного до ЄРДР 08 листопада 2017 року за ч.1 ст. 357 КК України - є законною і необґрунтованою, а тому скарга до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України , -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку п.3) ч.1 ст. 303 КПК України, від імені та інтересах гр. ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена відповідно до ч.3 ст. 307 КПК України, в порядку та строки, встановлені п.2) ч1 та п.3) ч.2 ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1