Справа № 645/2747/17
Провадження № 1-кп/645/394/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню №0003749 від 09.12.2016 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України; не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,
встановив:
Згідно обвинувального акту, 08.12.2016 року приблизно о 17:30, потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшла до хвіртки свого домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час біля хвіртки знаходився ОСОБА_5 , мешкаючий у спільному дворі з ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 за допомогою молотка ремонтував спільну хвіртку до двору. ОСОБА_6 зробила зауваження щодо купи сміття та снігу, які згорнув ОСОБА_5 на частину двору, що знаходиться в користуванні потерпілої у зв`язку з чим, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на умисне нанесення потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що від його злочинних дій потерпіла може отримати тілесні ушкодження та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_5 стоячи обличчям до потерпілої ОСОБА_6 навмисно підняв праву руку в якій тримав молоток та намагався нанести удар в область голови потерпілої, але ОСОБА_6 підняла в гору ліву руку прикриваючи від удару голову та удар молотком прийшовся по розгинальної поверхні лівого передпліччя, після чого ОСОБА_6 намагалась відштовхнути лівою долонею від себе ОСОБА_5 однак великий палець лівої руки попав в рот ОСОБА_5 та він зубами вкусив ОСОБА_6 . Продовжуючи свої злочині дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи їх протиправність та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_5 стоячи обличчям до потерпілої ОСОБА_6 навмисно підняв праву руку в якій тримав молоток та наніс другий удар в область голови, а саме в область лівого ока спричинивши потерпілій фізичний біль. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3989с/16 від 09.12.2016 року, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синці та забійні рани на голові та лівій руці, садно на руці, що відповідно до п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів але не більше 3-х тижнів (21 день).

Отже, на думку органу досудового слідства, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та вважала, що дане клопотання підлягає залишенню без задоволення, оскільки зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 скоїв умисне кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що від його злочинних дій потерпіла може отримати тілесні ушкодження та бажаючи діяти саме таким чином, що суперечить висновку судово-психіатричної експертизи, яку було проведено в ході досудового слідства.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд вважає за необхідне залишити клопотання без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:
1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Згідно ст. 504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими нормами КПК.
Відповідно до ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Як вбачається зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи №484 від 22.06.2017 року ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворіння у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
З врахуванням вищезазначеного, відсутні підставі для задоволення клопотання, оскільки, як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_5 скоїв умисне кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що від його злочинних дій потерпіла може отримати тілесні ушкодження та бажаючи діяти саме таким чином, що суперечить висновку судово-психіатричної експертизи №484 від 22.06.2017 року, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 503, 512,513 КПК України, суд -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню №0003749 від 09.12.2016 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч.2 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддя -