Справа № 367/3543/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1201/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 09.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
09 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.01.2014, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку, 19 квітня 2015 року близько 11 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, через хвіртку проник на огороджену парканом територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , звідки таємно виніс металеві конструкції, а саме: металеву решітку, металеву раму, металевий швелер, металевий куток, дві частини металевого бильця до ліжка, три металеві труби, а також металевий лист, загальною вагою металу 97 кг., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 291 гривень.
Розгляд провадження в суді першої інстанції відбувся за приписами ст.349 КПК України.
Не погоджуючись із вироком, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури та обвинувачений подали апеляційні скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі просить змінити вирок. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підстав ст.71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.01.2014, остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначити у виді 3 років 180 днів позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 25.04.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до моменту набрання вироком законної сили, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України.
На думку прокурора, вирок підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки суд першої інстанції повинен був відповідно до ч.3 ст.78 КК України керуватись правилами, передбаченими ст.71, ст.72 КК України і визначити остаточне покарання ОСОБА_7 відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового або повного приєднання до покарання за ч.3 ст.185 КК України не відбутого покарання за вироком Пирятинського району Полтавської області від 15.01.2014 із дотриманням правил, визначених ст.72 КК України.
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На думку колегії, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор та обвинувачений в апеляційних скаргах, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Доводи прокурора про допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням положень ст.ст. 71,72 КК України при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання, не ґрунтуються на матеріалах провадження.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, останній раз Пирятинським районним судом Полтавської області від 15.01.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши, що у ОСОБА_7 має місце сукупність вироків, оскільки злочин, було вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, призначив йому покарання у відповідності до вимог ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.01.2014.
Крім того, судом правильно враховано положення ст.72 КК України та зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.04.2017 до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Колегія суддів звертає увагу, що застосування судом до обвинуваченого вказаного положення КПК України не створює обов`язку суду визначати йому остаточне покарання після перерахування строку попереднього ув`язнення.
Враховуючи викладене, апеляційним судом не встановлено порушень норм КПК України, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у звязку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора і обвинуваченого залишити без задоволення, а вирокІрпінського міського суду Київської області щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з моменту отримання її копії.

Головуючий:
Судді: