Справа №552/4169/17
Провадження № 1-кп/552/295/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, має неповнолітню дитину, не працюючого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10.04.2017 року близько 21-00 год. ОСОБА_5 перебуваючи поряд з кафе «Чарочка», що по вул.Сінній,32 в м.Полтаві на грунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_4 , умисно, наніс декілька ударів правою та лівою рукою стиснутою в кулак в обличчя та правою ногою в область лівої ноги, чим спричинив потерпілому ушкодження у виді переломів кісток лівої гомілки, садна шкіри лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта №574 від 28.04.2017 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в скоєному злочині визнав повністю та надав суду заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що він є інвалідом 3-ї групи.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні конкретно вказав на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, що 10.04.2017 р. поряд з кафе «Чарочка» умисно завдав йому декілька ударів, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження у виді переломів кісток, тривалий час лікувався, йому була зроблена операція. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Згідно ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які вчинили умисні злочини,

які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України яких визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від покарання з зазначених підстав.

Суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується позитивно, притягується до відповідальності за умисний злочин, за який передбачено покарання не більше 3 років позбавлення волі, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

При обранні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаюється у скоєному злочині, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання передбаченого санкцією ст.122 ч.1 КК України та враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого амністію.

Потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про відшкодування спричиненої злочином матеріальної та моральної шкоди, який в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, з врахуванням характеру спричиненої моральної шкоди та тривалості страждань потерпілого, підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, ст. 1 п. «г», ст.10 Закону України «Про амністію в 2016

році» суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації; повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ст.122 ч.1 КК України на підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію в 2016 році».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 13677 грн. 51 коп., в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 3000 грн., в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 16677 грн. 51 коп.

Речові докази по справі, що зазначені в постанові від 30.06.2017 року у виді ДВД-диску зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1