Справа № 163/2195/17
Провадження № 1-кс/163/304/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2017 року м. Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 ,
володільця майна ОСОБА_5 ,
представника володільця майна ТОВ «МКР ОЙЛ» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000054 від 10.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України,про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
З зазначеним клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду у зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінального провадження №0000054, у якому встановлено, що на території Шацького та Любомльського районів діє ряд незаконних автозаправних станцій, що належать суб`єктам господарювання, які, внісши недостовірні відомості до офіційних документів, зокрема щодо: цільового призначення земельних ділянок, наявності дозволів на здійснення певних видів господарської діяльності, використання найманої праці, походження та наявності товару, проводять вищевказану господарську діяльність. Функціонування автозаправних станцій з такими порушеннями встановлено й на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві оренди використовує ФОП ОСОБА_5 .
Зокрема, здобутою в ході досудового розслідування інформацією встановлено, що цільове призначення земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0340 та :01:000:0341, що за вищевказаною адресою, не відповідають фактичному їх використанню, відомостей про реєстрацію за цією адресою потенційно небезпечних об`єктів немає, як і документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на вказаних земельних ділянках, а терміни дії дозволів, які видавались ОСОБА_5 на здійснення такої діяльності, закінчились.
На підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду від 31.08.2017 року, слідчим 06.09.2017 року проведено огляд вказаних земельних ділянок та розміщених на них приміщень, в ході якого:
- в приміщенні СТО в кімнаті операторської було виявлено та вилучено: ноутбук "АCER PEW 72", серійний номер LXR4G0C0280426BOAC1601, на дисплеї якого було відкрито програму «ДИЗЕЛЬ МЕНЕДЖЕР», де відображались дані заправок з колонки для заправки транспортних засобів; зарядний пристрій до нього; 3 аркуші паперу, де зазначено дані про проведення заправок; зошит в твердій обкладинці, де зазначено дані про проведення заправок; примірник договору суборенди земельної ділянки № 01/04/16 від 01.04.2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» в особі директора ОСОБА_8 ; примірник договору № 0107 від 01.07.2017 року про розміщення транспортних засобів та іншого майна, укладений між ТОВ «МКР ОЙЛ» та ФОП ОСОБА_5 ; світлокопії документів ТОВ «МКР ОЙЛ» на 26 аркушах;

- на самій території виявлено та вилучено дві автозаправні колонки, а саме: колонку топливороздаточну АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, зеленого кольору з червоною смужкою; автозаправну колонку з маркувальним записом «PRIME» первая транспортная компания, білого кольору.

Вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які зберігаються в Любомльському ВП, окрім автозаправних колонок, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , згідно розписки.

З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що частина вилучених речей належить йому, а саме: 3 аркуші паперу, зошит в твердій обкладинці, примірник договору суборенди земельної ділянки № 01/04/16 від 01.04.2016 року, примірник договору № 0107 від 01.07.2017 року, світлокопії документів ТОВ «МКР ОЙЛ» на 26 аркушах, а інша частина:

- ноутбук "АCER PEW 72", серійний номер LXR4G0C0280426BOAC1601, зарядний пристрій до нього, автозаправна колонка з маркувальним записом «PRIME» первая транспортная компания, білого кольору - ТОВ «МКР ОЙЛ»;

- колонка топливороздаточна АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, зеленого кольору з червоною смужкою - ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ».

В ході проведення 07.09.2017 року додаткового огляду місця події, проведеного на підставі письмового дозволу ОСОБА_5 , було виявлено відсутність однієї з заправних колонок, а саме, колонки топливороздаточної АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, зеленого кольору з червоною смужкою, яку, як вказав ОСОБА_5 , забрали її власники, а саме особи ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ».

Слідчий вважає, що вилучені речі є засобами чи знаряддями вчиненого кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тому відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та підлягають арешту із забороною розпоряджання та використання, що є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, провести судові експертизи, запобігти можливості приховування майна, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а в іншому ж випадку, всі перераховані вище речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, об`єктами та доказами злочину, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих (розшукових) дій і досліджень.
З наведених мотивів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно із забороною його використання та розпорядження.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ним були укладені договори: з ТОВ «МКР ОЙЛ» про розміщення майна на орендованій ним земельній ділянці та з ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» про суборенду земельної ділянки. Відповідність цільового призначення земельної ділянки за договором він не перевіряв, однак вважав, що нічого протиправного на орендованій ним земельній ділянці не провадиться. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Представник володільця майна ТОВ «МКР ОЙЛ» ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав на законність діяльності ТОВ «МКР ОЙЛ», оскільки дане товариство зареєстроване у встановленому порядку, як платник податку, та одним з видів його діяльності є торгівля паливом, на ствердження чого подав відповідні документи. При укладенні зі ОСОБА_5 договору нічого протиправного не вбачали, оскільки цільове призначення земельної ділянки є комерційним. Відпускання дизельного пального в м.Любомль здійснюється виключно тим водіям транспортних засобів, які попередньо придбали у них пальне та мають відповідний «чіп», у зв`язку із чим було встановлено ноутбук з програмним забезпеченням, яке відслідковує покупців пального та його відпускання і ця інформація дублюється на сервері в м.Харків. Дозвільних документів на функціонування автозаправного комплексу в м.Любомль ТОВ «МКР ОЙЛ» на даний час не має, однак готове зупинити роботу даного комплексу до їх виготовлення. Також для відпускання пального 08.09.2017 року було прийнято на роботу відповідного працівника, оскільки попередньо заправка транспортних засобів здійснювалась самими водіями. З наведених підстав, просив не накладати арешт на майно, приналежне ТОВ «МКР ОЙЛ», та повернути його даному товариству.
Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про підставність клопотання слідчого та його задоволення частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Кримінальне провадження по факту функціонування на території Шацького та Любомльського районів ряду незаконних автозаправних станцій, що належать суб`єктам господарювання, які, внісши недостовірні відомості до офіційних документів, зокрема, щодо цільового призначення земельних ділянок, наявності дозволів на здійснення певних видів господарської діяльності, використання найманої праці, походження та наявності товару, зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.07.2017 року за №0000054 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, що підтверджується відповідним витягом.
Підставою для внесення таких відомостей у ЄРДР слугував рапорт старшого оперуповноваженого УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП України ОСОБА_9 від 04.07.2017 року та рапорт прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 10.07.2017 року, з яких, зокрема, слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яку орендує громадянин ОСОБА_5 , знаходиться станція технічного обслуговування, на території якої розміщене паливно-заправне устаткування за допомогою якого, без необхідних дозвільних документів, на системній основі, здійснюється реалізація палива.
Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку стверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0340 має цільове призначення «для обслуговування СТО», земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0341 - «для обслуговування виробничої бази (пилорама, столярний цех)». Власником цих земельних ділянок є Любомльська міська рада та на умовах оренди з 26.04.2016 року вони використовуються ОСОБА_5 .
Відсутність відомостей про реєстрацію за цією адресою потенційно небезпечних об`єктів, а також документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на вказаних земельних ділянках, відсутність у ОСОБА_5 дозволів на здійснення автозаправної діяльності, доводиться доданими до клопотання доказами: інформацією Любомльського районного відділу управління ДСНС України у Волинській області від 19.07.2017 року за вих.№511, повідомленням Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 27.07.2017 року за №1003-1.15/2484-17, інформацією Управління держпраці у Волинській області від 31.07.2017 року за №2092/01-02.
Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 31.08.2017 року надано дозвіл на проведення огляду вказаних земельних ділянок та розміщених на вказаних земельних ділянках приміщень та устаткування АЗС.
Проведення на підставі цієї ухвали слідчого судді відповідного огляду підтверджується копією протоколу огляду місця події від 06.09.2017 року та доданими до нього фото-таблицями, у якому зафіксовано факт виявлення та вилучення речей, про які слідчий вказує у клопотанні, які у своїй сукупності доводять факт реального функціонування на вказаних земельних ділянках АЗС з двома автозаправними колонками.
Постановою слідчого від 06.09.2017 року вилучені під час огляду місця події предмети визнано речовими доказами, які визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження та в камері зберігання речових доказів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, а дві автозаправні колонки (з маркувальним записом «PRIME» первая транспортная компания, білого кольору та АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, зеленого кольору з червоною смужкою) передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , згідно розписки.

ОСОБА_5 під час його допиту в якості свідка вказав, що між ним та ТОВ «МКР ОЙЛ» і ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» були укладені договори суборенди земельних ділянок та останніми на орендованій землі були розміщені автозаправні колонки, які функціонують по даний час, а їх власники запевнили його про наявність у них усіх дозвільних документів на зайняття такою діяльністю. ТОВ «МКР ОЙЛ» також розмістило ноутбук з базою надходження відомостей про транспортні засоби, які мали заправлятися пальним, що також дублювалось у паперовому вигляді. Після проведеного працівниками поліції огляду, у телефонному режимі він повідомив власника ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» про необхідність надання дозвільних документів. Про вилучення приналежної даному товариству автозаправної колонки її власники знали з ухвали слідчого судді, яку він надав їм для ознайомлення під час їх приїзду. На наступний день він виявив відсутність цієї колонки та в подальшому, в телефонній розмові з`ясував, що колонку забрали її власники - ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ».

Факт відсутності автозаправної колонки топливороздаточна АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, яку визнано речовим доказом, підтверджується протоколом огляду місця події від 07.09.2017 року.

07.09.2017 року у ЄРДР під №0000356 за ознаками ч.1 ст.388 КК України внесено відомості по факту неналежного зберігання ОСОБА_5 речових доказів, які були передані йому на відповідальне зберігання.

Окрім цього, встановлено, що відповідно до договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2016 року, ФОП ОСОБА_5 надає в оренду ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ» земельну ділянку площею 0,009 га, що за адресою: АДРЕСА_2 , а згідно договору про розміщення транспортних засобів та іншого майна №0107 від 01.07.2017 року, ФОП ОСОБА_5 надає ТОВ «МКР ОЙЛ» можливість розмістити на території, що по АДРЕСА_1 , транспортні засоби та інше майно.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Проаналізувавши вищевикладені факти та обставини, слідчий суддя вважає, що посилання слідчого на те, що вилучені речі дійсно можуть бути важливими доказами вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0000054, оскільки мають значення речових доказів та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, у зв`язку з чим підлягають арешту, який в даному випадку відповідає розумності та співрозмірності такого обмеження права власності і не тягне негативних наслідків для його власника.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Наведена слідчим мета арешту, а саме, збереження вилученого майна з метою проведення подальшої перевірки, в тому числі проведення судових експертиз, виправдовує потреби кримінального провадження та є необхідною для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

Окрім цього слідчий суддя зважує на незначну тривалість досудового розслідування і необхідність перевірки здобутої інформації в рамках досудового розслідування, в тому числі шляхом допиту ряду осіб, вчинення відповідних запитів та призначення і проведення необхідних судових експертиз.

Посилання представника ТОВ «МКР ОЙЛ» щодо кваліфікації кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.366 КК України, на увагу слідчого судді не заслуговують, оскільки така правова кваліфікація в силу ч.5 ст.214 КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69, є виключно попередньою та не виключає подальшої перекваліфікації на підставі здобутих за результатами проведених перевірок доказів.

Крім цього, діяльність ТОВ «МКР ОЙЛ» стороною обвинувачення не заперечується, а перевірці в рамках даного кримінального провадження підлягає виключно законність функціонування приналежної даному товариству, вилученої автозаправної колонки з маркувальним записом «PRIME», на орендованій ОСОБА_5 земельній ділянці, що на території м.Любомль.

При прийнятті рішення слідчий суддя також виходить з того, що до завдань суду на даному етапі провадження не входить оцінка повноти зібраних органом досудового розслідування доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на автозаправну колонку топливороздаточна АЗТ «Славутич» заводський номер 0908, типу NOVA 1 КЕД 100-0,25-1-А-1-01Ві, оскільки, незважаючи на її вилучення під час огляду місця події, дана автозаправна колонка за визначеним місцем її зберігання відсутня, у зв`язку із чим були внесені відповідні відомості до ЄРДР, та місцезнаходження її на даний час органами досудового розслідування не встановлено.

Зазначене, в свою чергу, виключає досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, а саме, збереження цієї автозаправної колонки, як речового доказу, із забороною її використання та розпорядження.

В разі встановлення місцязнаходження цієї автозаправної колонки та її вилучення, слідчий не позбавлений права звернення до суду з аналогічним клопотанням про її арешт.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 16, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000054 майно, а саме: ноутбук «АCER PEW 72» серійний номер LXR4G0C0280426BOAC1601, зарядний пристрій до нього, 3 аркуші паперу, зошит в твердій обкладинці, примірник договору суборенди земельної ділянки № 01/04/16 від 01.04.2016 року, примірник договору № 0107 від 01.07.2017 року, світлокопії документів ТОВ «МКР ОЙЛ» на 26 аркушах, автозаправну колонку з маркувальним записом «PRIME» первая транспортная компания, білого кольору, заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
Підстава застосування арешту збереження майна, як речових доказів.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.
Арешт майна може бути скасований в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власників, володільців майна, що не були присутніми під час розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1