Справа № 708/116/18
Номер провадження № 1-кп/708/30/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року

Чигиринський районний суд Черкаської області
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого контролером в ТОВ "Агромир", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2012 року о 3 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік перехрестя вулиць Б. Хмельницького-Гетьманської, що в м. Чигирині Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, стоячи напроти ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву скроневу ділянку голови, від якого останній, втративши рівновагу, нахилився до землі, а ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, від яких ОСОБА_5 упав на землю. Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ще декілька ударів ногами по обличчю ОСОБА_5 , а саме по лівій його частині, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої легкої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на голові, крововиливу повік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, що згідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив суду, що тієї ночі він перебував біля шинку та розмовляв по телефону. В цей час ішов потерпілий, який почав чіплятися до нього, через що зав`язалася бійка і з метою самозахисту він також став наносити йому удари.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами:
показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що близько трьох годин ночі після того, як провів дівчину, він повертався додому і біля шинку йому назустріч ішов обвинувачений. Коли вони порівнялися, то обвинувачений почав наносити йому удари. Він нахилився, а обвинувачений продовжував йому наносити удари і тоді, коли він впав. В цей час до них підбіг ОСОБА_8 і став їх розбороняти.

Наступного дня він звернувся до поліції.

А тому просить стягнути з обвинуваченого витрати на лікування в сумі 2316,84грн., за проведення судово-медичної експертизи в сумі 1672,10грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, оскільки він отримав психологічну травму, у нього виникла боязнь ходити по вулицях, а також пропустив навчання;

показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він бачив, як обвинувачений розминався з потерпілим і між ними зав`язлася сутичка. Спочатку вони розмахували руками, а потім впали. До них підійшов ОСОБА_8 і розборонив їх ;

даними протоколу відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_5 від 08.07.2012 року, який відтворив, яким чином і за яких обставин йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.п.44-45, т. 2);

даними висновку судово-медичної експертизи № 1995-ая/13 від 27.06.2013 року, згідно до якого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої легкої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на голові, крововиливу повік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого ока.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному потерпілим, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, на які посилається потерпілий під час відтворення обставин злочину, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу і механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, однак існує невідповідність між кількістю встановлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень та кількістю нанесених травматичних впливів.

При цьому, по наявних об`єктивних судово-медичних даних неможливо встановити достовірність встановленого ОСОБА_5 діагнозу «помутніння рогівки лівого ока внаслідок запалення рогівки (кератиту), контузія лівого ока, початкова катаракта лівого ока» та не виявляється можливим оцінити ступінь тяжкості вказаних ушкоджень (а.п.95-97, т. 2);

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 27.12.2017 року, під час якого потерпілий відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.п.165-170, т. 2).

Оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і кваліфікує дії обвинуваченого по ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого, що саме потерпілим йому були заподіяні тілесні ушкодження і він діяв з метою самозахисту, жодними доказами не підтверджено.

А тому суд розцінює часткове визнання обвинуваченим своєї вини як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, а також небажання настання наслідків, що слідують за цим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, має на утриманні малолітню дочку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

З врахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у вигляді штрафу.

Разом з тим, як встановлено судом, з дня вчинення злочину по ч. 2 ст. 125 КК України щодо нанесення 25 лютого 2012 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, минуло більше 3 років.
А відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання в виді обмеження або позбавлення волі звільняється від кримінальної відповідальності за строками давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Щодо підстав для застосування строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, то ст.49 КК України передбачено наявність наступних умов: закінчення визначених у законі строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину певної категорії тяжкості; не ухилення особи від слідства або суду, які мають місце в даному випадку.
З врахуванням цього суд вважає у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України необхідним звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ним злочину і до дня винесення вироку минуло три роки.

Заявлений потерпілим цивільний позов на суму 13988,94 грн. підлягає частковому задоволенню і стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 витрат на лікування в сумі 2166,90 грн., що підтверджені відповідними чеками та квитанціями, витрат на проведення судово-медичної експертизи в сумі 1672,10 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, враховуючи завдані обвинуваченим потерпілому моральні страждання, фізичний біль та порушення нормального ритму його життя, разом з тим, не вбачаючи підстав для стягнення витрат на придбання бензину на суму 149, 94грн., оскільки ні потерпілим, ні його представником не надано доказів того, що дані витрати пов`язані з лікуванням потерпілого, адже, судячи з матеріалів кримінального провадження, потерпілий на судово-медичному обстеженні в м.Черкаси перебував 26.03.2012 року (а.п.26, т.2).

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання штраф в однієї тисячі сімсот гривень, що буде становити сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності по ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 витрати на лікування в сумі дві тисячі сто шістдесят шість гривень 90коп., витрати на проведення судово-медичної експертизи в сумі одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 10коп. та моральну шкоду в розмірі п`яти тисяч гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому, потерпілому та його представнику, прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча