Справа № 357/2759/18
У Х В А Л А
21 березня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_6 , про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, із середньою освітою, 28 лютого 2016 року прийнятого на військову службу за контрактом, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт,-

в с т а н о в и в:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_6 , про застосування щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт.

Клопотання обґрунтоване тим, що Військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 18 листопада 2018 року, за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:
- від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII;
- від 6 травня 2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 6 травня 2014 року № 1240-VII ;
- від 21 липня 2014 року № 607/2014, затвердженого Законом Українивід 22 липня 2014 року № 1595-VII;

- від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом Українивід 15 січня 2015 року № 113-VIII,
з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

28 лютого 2016 року старшого солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 липня 2017 року №2 призначено на посаду водія групи матеріального забезпечення цієї ж військової частини, яка дислокується по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 .

13 жовтня 2017 року згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №111 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано в розпорядження командира цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший солдат ОСОБА_4 3 жовтня 2017 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 дислокованої по АДРЕСА_2 .

В період з 3 жовтня по 7 грудня 2017 року старший солдат ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

7 грудня 2017 року старший солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких.

У зв`язку з чим, 20 березня 2018 року прокурором повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

10 лютого 2018 року під час досудового розслідування кримінального провадження №0000088 ОСОБА_4 прокурором було вручено повістку про його виклик до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону на 10 годину 12 березня 2018 року для участі в проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Однак, 12 березня 2018 року ОСОБА_4 без дозволу слідчого, прокурора та без поважних причин до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, чим порушив покладені на нього КПК України обов`язки

Крім того, в період з грудня 2017 року по березень 2018 року ОСОБА_4 тричі вчинив військові адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-15, 172-11 КУпАП, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`являючись вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , за які судом його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких., що відповідно до ч.2 ст.181 КПК України дає підстави в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, захисника, які не заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши документи надані слідчим разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.1 КПК України, на які вказує прокурор: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є письмові докази, надані прокурором разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що дійсно вчинив вказаний злочин. Не заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язку.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути обраний запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, те, що він працездатний, має постійне місце реєстрації та проживання.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашній арешт відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Обираючи стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження за викликом у визначений час, місце.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашній арешт з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження за викликом у визначений час, місце, строком на 2 місяці, тобто до 20 травня 2018 р.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1