В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2018 Справа №607/6919/17

Номер провадження 1-кп/607/162/2018

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001698 від 17 травня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

17 травня 2017 року близько 20.30 години, інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_6 повертаючись додому, при цьому перебуваючи у форменому одязі поліцейського, прямував вулицею Пушкіна, 1, що у м. Тернополі. В цей час ОСОБА_6 побачив на даху вищевказаного будинку ОСОБА_3 , який на думку оточуючих мав намір стрибнути з даху.

В подальшому, з метою запобігти вчиненню самогубства, ОСОБА_6 забравшись на дах будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_3 та двох невідомих осіб.

Надалі, ОСОБА_6 , представившись працівником поліції та пред`явивши своє службове посвідчення, з метою з`ясувати причини перебування на даху будинку вказаних осіб, звернувся до них. Після чого, ОСОБА_3 почав поводити себе агресивно та взявши до рук стакан з вином, вилив його в обличчя ОСОБА_6 та почав шарпати його за формений одяг. Після чого, ОСОБА_6 положив ОСОБА_7 на прилягаючу поверхню з метою застосування відносно останнього спецзасобу - «кайданки».

В цей час, а саме 17 травня 2017 року близько 21.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на даху будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 травня 2017 року близько 21:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на даху будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи, що перед ним працівник поліції, який перебував у форменому одязі, та який пред`явив службове посвідчення, умисно наніс один удар кулаком, три удари головою в ділянку обличчя інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанту поліції ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив йому рану в ділянці лівої брови, синці волосистої частини голови справа, садна на чолі, лівої виличної ділянки, синці повік лівого ока, носа та на шиї, садна правого передпліччя та кистей і ділянки правого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції ОСОБА_6 під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» від 2015 року, Положенням про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС від 02.07.2015 року №796, Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Також, згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

26 травня 2017 року о 20:00 год. інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_8 , спільно із інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_9 , заступили на патрулювання в складі екіпажу №103 по охороні громадського порядку та дотримання ПДР у м. Тернополі.

Близько 22:17 год. 26 травня 2017 року лейтенант поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали на службовий планшет повідомлення про те, що на АДРЕСА_1 ОСОБА_3 конфліктує з своєю матір`ю ОСОБА_10 .

Приїхавши за вказаною адресою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 близько 23:00 год. 26 травня 2017 року, та піднявшись на 4-й поверх вказаного раніше будинку, постукали у двері квартири АДРЕСА_3 , які в подальшому відчинила ОСОБА_10 .

У подальшому, на коридор квартири АДРЕСА_3 вийшов ОСОБА_3 , який розпочав із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в у форменому одязі, словесний конфлікт.

В цей час, а саме 26 травня 2017 року близько 23:00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 травня 2017 року близько 23:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи, що перед ним працівник поліції, який перебував у форменому одязі, умисно наніс один удар кулаком в лобну ділянку обличчя інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанту поліції ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив йому садна на чолі зліва із забоєм м`яких тканин, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_8 під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» від 2015 року, Положенням про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС від 02.07.2015 року №796, Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Окрім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є неповнолітнім, маючи намір на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 у пияцтво, став систематично в період часу з 03 квітня 2017 року по 18 травня 2017 року вживати спиртні напої з неповнолітнім ОСОБА_11 , тим самим втягувати його до пияцтва.

Так, в період з 22.00 год. 03 квітня 2017 по 00.30 год. 04 квітня 2017 року, ОСОБА_3 спільно з неповнолітнім ОСОБА_11 , перебували в приміщенні сауни «МАК», що на вул. Стуса у м. Тернопіль.

В ході розмови ОСОБА_3 запропонував неповнолітньому ОСОБА_11 спожити спиртне, при цьому словесно збудив у нього таке бажання, на що ОСОБА_11 дав свою згоду. ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 до пияцтва, діючи умисно, приніс із собою у приміщення сауни «МАК» алкогольні напої, зокрема пиво «Львівське» загальною ємкістю 2,5 літра, яке спільно із неповнолітнім ОСОБА_11 розпили. Своїми умисними діями ОСОБА_3 довів неповнолітнього ОСОБА_11 до стану алкогольного сп`яніння.

16квітня 2017 року, в обідню пору доби, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 у пияцтво перебуваючи разом на горищі будинку АДРЕСА_2 , запропонував останньому спожити спиртні напої, на що останній дав свою згоду. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 до пияцтва, діючи умисно, у магазині, який знаходиться на масиві «Сонячний» у м. Тернополі придбав спиртні напої. Після чого ОСОБА_3 з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на втягнення неповнолітнього до пияцтва, разом з ОСОБА_11 піднялись на горище будинку АДРЕСА_2 , де стали вживати спиртні напої, внаслідок чого неповнолітнього ОСОБА_11 , умисними діями ОСОБА_3 , було доведено до стану алкогольного сп`яніння.

17травня 2017 року, близько 14:00 години, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 у пияцтво, придбавши у магазині алкогольний напій пиво «Львівське світле» загальною ємкістю 2,4 літра, знову запропонував останньому спожити алкогольні напої у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_3 , на що ОСОБА_11 дав свою згоду і внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , які полягали у втягненій неповнолітнього ОСОБА_11 у пияцтво, останнього було доведено до стану алкогольного сп`яніння. В подальшому 17 травня 2017 року близько 19:00 год. ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні дії, які об`єднанні одним злочинним умислом, перебуваючи разом із неповнолітнім ОСОБА_11 на даху будинку АДРЕСА_2 знову запропонував неповнолітньому ОСОБА_11 спожити алкогольний напій «Портвейн 777», на що ОСОБА_11 дав свою згоду. ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 до пияцтва, діючи умисно, разом із ОСОБА_11 розпили алкогольний напій «Портвейн 777». Своїми умисними діями ОСОБА_3 довів неповнолітнього ОСОБА_11 до стану алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України визнав повністю, підтвердивши встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним злочинів. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч.1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітніх у пияцтво.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчинених злочинів, його ставлення до них та поведінку після їх вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, стан його здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину повторно, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення за ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі. Остаточне покарання призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, із врахуванням його характеризуючи даних, ступеню тяжкості вчинених злочинів, та вищевказаних обставин справи.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;

-за ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 304 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1