Провадження № 1-кп/127/1656/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0003050 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької обл., українця, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
11.02.2003 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.4 ст.152, п.10, ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі;
22.09.2015 вироком Дзержинського районного суду міста Харкова Харківської області за ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Вінницької області від 11.02.2003 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 19.06.2017 року, проходячи повз Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області», що розташоване за адресою: 1-ий пров. Ботанічний, буд. 38 у м. Вінниці та є вільним для доступу для сторонніх осіб, так як незабезпечене засобами охорони, помітив на території вищевказаної установи секції паркану з чорного металу, що перебували на позабалансовому рахунку Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області».
Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв та викрав 8 секцій паркану з чорного металу загальною вагою 400 кг, а саме: одну секцію паркану розміром 2м х 3м вагою 107 кг, чотири секції паркану розміром 2м?2м, вагою по 42 кг кожна, 2-х частин великих металевих секцій, вагою по 75 кг та 50 кг відповідно, які були сперті на адміністративну будівлю установи. Згодом покинув територію Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області».
Відповідно до висновку експерта № 4710/17-21 від 10.08.2017, за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, ринкова вартість брухту чорного металу станом на 19 червня 2017 року складала 1 656 гривень 00 копійок (одна тисяча шістсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» матеріальну шкоду на суму 1 656 гривень 00 копійок (одна тисяча шістсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Також пояснив суду, що у ввечері 17.06.2017 він проходив повз територію Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області». Там він помітив секції металевого паркану, які були сперті на будівлю поліклініки. 19.06.2017 року він пішов на територію поліклініки і почав брати по одній секції паркану та переносити їх на іншу вулицю. Згодом він попросив знайомого, аби той допоміг йому перевезти паркан. Вони погрузили паркан в автомобіль та завезли до метало-приймального пункту. Він сам розвантажив усі секції паркану та здав їх на металобрухт. Отримані кошти обвинувачений витратив на власний розсуд.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-які претензії майнового чи немайнового характеру зі сторони потерпілого відсутні, цивільний позов заявлятись не буде, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_6 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_6 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а даний злочин ним скоєно у період непогашеної судимості.
Крім того, судом враховано позитивну характеристику ОСОБА_6 за місцем проживання, видану 26.09.2017 року комітетом мікрорайону «П`ятничани» за № 94-2149. Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 1996 від 01.08.2017 року на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/3287 від 04.08.2017 року вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 01.08.2017 року ОСОБА_6 на обліку не значиться.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше судимий за особливо тяжкі злочини, визнав свою вину, щиро розкаявся, але на шлях виправлення не став, знову вчинив корисливий злочин, тому суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65, 66, 185 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні в сумі 198,00 (сто дев`яносто вісім) 00 копійок.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0003050, металобрухт загальною масою 400 кг, а саме: одна секція паркану розміром 2м х 3м вагою 107кг, чотири секції паркану розміром 2мх2м загальною вагою 168кг, одна частина секція паркану розміром 2м х 1,5м вагою 50кг, одна частина секція паркану розміром 2м х 2м вагою 75кг, переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя :