490/7043/17 12.09.2017
н/п 1-кп/490/838/2017
Справа № 490/7043/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000328 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1986 року народження, червня місця, 17 числа, уродженця м. Ашхабат, Республіки Туркменістан, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
29 квітня 2016р. ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , від 23.05.2016р. №98 ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини.
19.06.2017р. о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , будучі військовослужбовцем, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та перебував за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
05.07.2017р. о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що не з`явився вчасно у військову частину через почуття втоми, виниклої на фоні проходження військової служби. До військової частини повернувся добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває, проходить військову службу за контрактом у складі військової частини НОМЕР_1 , приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 15.10.2016 по 22.12.2016р., відповідно до наданої уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді складеної на обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як, низький.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
За період проходження військової служби нагляд за виконання обов`язків покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , в разі звільнення зі служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1