Справа № 273/1420/16-к
Провадження № 1-кп/273/10/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000385 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Непізнаничі Ємільчинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, поляка, з професійно-технічною освітою, одруженого , на утриманні одна неповнолітня дитина , не працюючого , не військовозобов`язаного, раніше судимого 31.03.2004 року військовим судом Рівненського гарнізону за ст. 408 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі; 29.08.2007 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 3, ст. 71 КК України на строк 6 років позбавлення волі ; 18.06.2008 року Новоград-Волинським міський судом Житомирської області за ст. 186 ч. 2 , частиною 4 ст. 70 КК України , з урахуванням ухвали апеляційного суду Житомирської області від 26.08.2008 року 6 років 1 місяць позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на один рік 4 місяці 2 дні ; 06.09.2013 року Романівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України на строк 1 рік 9 місяців позбавлення волі ; 22.04.2014 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст. 190 ч. 2, частиною 4 ст. 70 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, невідбуту частину покарання 25.02.2015 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області замінено на 4 місяці арешту ; 21 .12.2016 року Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190, ст.ст . 75-76 КК України - 3 роки обмеження волі з випробуванням, із іспитовим строком 2 роки ; 01 березня 2017 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 190 КК України - штраф в дохід держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. , вироком апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року вказаний вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 01 бередня 2017 року скасовано, ухвалено новий за ч. 2 ст. 190 КК України один рік обмеження волі,

за ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

14.10.2016 року близько 14 години ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном прийшов до будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 представив себе ксьондзом Вікарієм Домініком Якубовським, що приїхав з м. Кракова Республіки Польщі з монастиря Святого Антонія. З метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам ОСОБА_4 під час розмови використовував польські слова.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 обміняти 2500 грн. на 100 євро, яких в дійсності не мав. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодилась, будучи переконаною в добросовісності намірів ОСОБА_4 , надала останньому 2500 грн., після чого ОСОБА_5 пішла переодягатись в іншу кімнату зазначеного домоволодіння.Отримавши гроші ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати свою обіцянку, заволодів грішми ОСОБА_5 в сумі 2500 грн. та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 , шляхом обману вчиненому повторно, чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 2500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на таємне заволодіння чужим майном у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки грошей з дерев`яної шафи кімнати №1 зазначеного будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 пройшов до кімнати №1 будинку ОСОБА_5 та переконавшись, що ОСОБА_5 не спостерігає за його діями, з дерев`яної шафи таємно викрав гроші в сумі 2000 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 разом з викраденими грошима покинув будинок ОСОБА_5 та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4500 грн.

29 грудня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , яка проживає в с. Озерянка Баранівського району Житомирської області та представившись церковнослужителем, зайшов в середину будинку з метою вчинення крадіжки майна.

Перебуваючи в спальній кімнаті вищевказаного будинку, ОСОБА_4 з метою відволікання уваги ОСОБА_6 підійшов до церковних ікон і почав промовляти молитви польською мовою, при цьому оглядав кімнату на наявність цінних речей. В цей час останній помітив на столі, що стояв у кімнаті, ноутбук марки «Hewlett-Packard», який вирішив викрасти. Для забезпечення реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 попросив потерпілу ОСОБА_6 піти на кухню та зробити йому чаю. Остання погодилася і вийшла зі спальної кімнати на кухню, залишивши ОСОБА_4 в кімнаті одного.

ОСОБА_4 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть викриті сторонніми особами, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, таємно, повторно викрав ноутбук марки «Hewlett-Packard», вартістю 7666,33 грн.

Після цього ОСОБА_4 , взявши викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 цього ж дня, близько 16 год. 30 хв. прибув до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та під приводом зайти в будинок, знову представився церковнослужителем.

Перебуваючи в спальній кімнаті вище вказаного будинку, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_7 розміняти грошові кошти, на що остання погодилася та пішла до місця (схованки), де зберігала грошові кошти, а саме: до ліжка, яке знаходиться в кімнаті зліва біля стіни, при цьому ОСОБА_7 дістала з-під зазначеного ліжка шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти. В подальшому потерпіла дістала із вказаної сумки 1 тис. гривень купюрами номіналом 100,200,500 гривень, проте одразу ОСОБА_4 їх не віддала, а поклала на столі у кімнаті, при цьому сумку із рештою грошових коштів віднесла до вказаної схованки. Побачивши місце схову грошових коштів, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_7 піти на кухню приготувати йому щось поїсти, а останній в цей час зачекає на неї у кімнаті. ОСОБА_7 погодилася та вийшла із кімнати на кухню, залишивши ОСОБА_4 на одинці.

ОСОБА_4 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 24 тис. грн.. які знаходилися у шкіряній сумці чорного кольору, що перебувала у вищезазначеному місці схову.

Взявши викрадені грошові кошти, ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на 24 тис. грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав і пояснив, що дійсно він 14.10.2016 року близько 14 години прийшов до будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_2 , представив себе ксьондзом з монастиря Святого Антонія. запропонував останній обміняти 2500 грн. на 100 євро. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодилась, надала йому 2500 грн. Потім він пройшов до іншої кімнати та з дерев`яної шафи викрав гроші в сумі 2000 грн. , після чого покинув будинок ОСОБА_5

29 грудня 2016 року близько 16 год. 00 хв. він прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , яка проживає в с. Озерянка Баранівського району Житомирської області та представившись церковнослужителем, зайшов в середину будинку та викрав ноутбук , коли ОСОБА_6 пішла на кухню зробити йому чаю.

Цього ж дня, близько 16 год. 30 хв. він прибув до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та знову представився церковнослужителем , попросив ОСОБА_7 розміняти гроші, на що остання погодилася та пішла до місця, де зберігала гроші, дістала з-під ліжка шкіряну сумку чорного кольору , в якій знаходилися гроші та вийняла 1 000 грн. Побачивши місце схову грошей, він попросив ОСОБА_7 піти на кухню приготувати йому щось поїсти, коли вона вийшла із кімнати він викрав гроші в сумі 24 000 грн.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, так як щодо цього не заперечують усі учасники судового розгляду. Судом зясовано , що обвинувачений та інші учасники судового засідання , правильно розуміють зміст цих обставин , у них немає сумнівів у добровільності їх позицій , а також розяснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеним те , що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини при вказаних в обвинуваченні обставинах , а тому ці його умисні дії кваліфікує: за ч. 2 ст. 185 КК України , які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ) , вчинена повторно та за ч. 2 ст. 190 КК України , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує вимоги ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не виявлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , є щире каяття, визнання вини у вчинених злочинах.

Крім того, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє та потребує лікування , вчинив злочини середньої тяжкості , не працює, одружений, має на утиманні малолітню дитину , характеризуючою його обставиною є та обставина, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів щодо власності , судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку , тому суд вважає , оцінюючи вказані обставини у їх сукупності , за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 частин 1-3 КК України .

В подальшому застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України , призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі , так як дані нові злочини вчинено ОСОБА_4 до постановлення вироку апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року .

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

На підставі викладеного вирок Романівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_4 , яким він засуджений за ч. 2 ст. 190, ст.ст . 75-76 КК України до 3-х років обмеження волі з випробуванням, із іспитовим строком 2 роки, необхідно виконувати самостійно .

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 4 500 гривень та заподіяної моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Зазначений позов щодо стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди всього в сумі 9 500 грн. доведений матеріалами провадження , його визнав обвинувачений, тому він підлягає задоволенню повністю.

Щодо стягнення заподіяної моральної шкоди в сумі 5 000 грн., суд враховує характер вчиненого злочину, який є умисним, глибину душевних страждань, які понесла потерпіла ОСОБА_5 із-за протиправної поведінки обвинуваченого щодо неї, її похилий вік, принцип розумності і справедливості.

Крім цього , потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 27 000 гривень .Зазначений позов доведений матеріалами провадження щодо суми, яка становить 24 000 грн., його визнав обвинувачений у вказаній частині , тому він підлягає задоволенню частково, на зазначену суму .

Речовий доказ- ноутбук марки «Hewlett-Packard», що переданий для зберігання ОСОБА_6 , необхідно залишити останній як власнику майна.

Суд вважає за можливе не обрати обвинуваченому запобіжний захід , враховуючи ту обставину , що останній відбуває покарання на даний час у виді обмеження волі згідно вироку суду від 05 липня 2017 року .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання : за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 ( два) роки 6 місяців позбавлення волі ; за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 ( два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 2( два) роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів , з урахуванням вироку апеляційного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року за ч. 2 ст. 190 КК України шляхом часткового складання покарань , визначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 2 ( два) роки 8 місяців .

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з 01 лютого 2018 року .

Вирок Романівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_4 , яким він засуджений за ч. 2 ст. 190, ст.ст . 75-76 КК України до 3-х років обмеження волі з випробуванням, із іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заподіяну вчиненням злочину матеріальну шкоду в сумі 4500 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. , в сього 9500 ( дев"ять тисяч п"ятсот) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заподіяну вчиненням злочину матеріальну шкоду в сумі 24 000 ( двадцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 351 ( триста п"ятдесят одна) грн. 84 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи ( отримувач УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області , МФО 811039, код ЗКПО 38035726 , р/р 0002, код класифікації доходів 24060300).

Речовий доказ- ноутбук марки «Hewlett-Packard», що переданий для зберігання ОСОБА_6 , залишити останній як власнику майна.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Баранівський районний суд, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з часу отримання його копії.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1