Справа №718/2775/17
Провадження №1-кп/718/218/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2018 м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000485 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 28.06.2017 року приблизно о 22 год.40 хв., керуючи автомобілем марки «BMW-520», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі «Н-10» сполученням «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига», в адміністративно-територіальних межах Кіцманського району Чернівецької області зі сторони с. Мамаївці в напрямку с. Дубівці.

Проїжджаючи 218 км. вказаної автодороги, ОСОБА_6 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи реальну можливість спостерігати у своєму полі зору пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на останнього в межах проїзної частини дороги.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , 1950 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 475 від 15.07.2017 року, спричинено смерть, яка настала від геморагічного шоку, як наслідок гострої масивної внутрішньої кровотечі у результаті закритої тупої травми черева з ушкодженням печінки.

Дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому та повідомив про добровільне відшкодування завданого матеріального збитку потерпілій. Просив у потерпілої пробачення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорювала обставин у даному кримінальному провадженні, вказала на відсутність претензій до обвинуваченого матеріального і морального характеру та висловилась щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_6 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

В судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, просив суд застосувати положення ст.ст. 69, 69-1 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом та не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, та як ОСОБА_6 має роботу пов`язану з постійними відрядженнями і йому необхідне посвідчення водія.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин з необережності, виключно позитивно характеризується за місцем реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також суд бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи вище викладене, а також те, що ОСОБА_6 вчинив злочин результатом якого стало позбавлення потерпілого ОСОБА_7 життя - найвищої соціальної цінності, що, згідно ст. 27 Конституції України, захищається державою, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та вважає що необхідним і достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів буде призначення мінімального основного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України без застосування положень ст. 69 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки судом не здобуто доказів працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_6 , більше того, при встановленні даних особи обвинуваченого, ним особисто вказано, що на даний момент він являється безробітним.

Судові витрати по справі за залучення експертів Чернівецького НДЕКЦ при УМВС України в сумі 2471 грн. 75 коп. слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВМW - 520» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 , слід вважати повернутим власнику; DVDR диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за поведінкою засудженого зобов`яти здійснювати уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати по справі за залучення експертів Чернівецького НДЕКЦ при УМВС України в сумі 2471 грн. 75 коп. на користь держави.

Речові доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВМW - 520» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 , слід вважати повернутим власнику; DVDR диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя ОСОБА_1