Справа №498/1145/17
Провадження №1-кп/498/24/18

01 лютого 2018 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, з повною загальною середньою освітою, громадянки України, неодруженої, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Великомихайлівського районного суду Одеської області 29 грудня 2017 року разом з угодою про примирення між представником потерпілого та підозрюваною надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена, представник потерпілого просили затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував проти затвердження угоди примирення.
Вивчивши обвинувальний акт з додатками, перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та представника потерпілого, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди про примирення виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду, або відмовити в затвердженні угоди.
В угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Як вбачається із положень ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Згідно зі 474 ч.7 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до поданої угоди, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Суд вважає, що угода про примирення не може бути задоволена, зв`язку з тим, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, а саме: згідно угоди сторони прийшли до згоди, що підозрювана заслуговує покарання у виді штрафу у розмірі пятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., між тим суд вважає, що з урахуванням всіх обставин очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а саме виплати штрафу, у зв`язку з тим, що обвинувачена не працює, не має постійного доходу, має на утримані трьох неповнолітніх дітей.
Крім того в угоді про примирення від 27 грудня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 не зазначено дату складання вищевказаної угоди.
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити на підставі п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України.
Оскільки угоду про примирення було укладено під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 370, 372, 474, п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1