АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/654/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 644/6208/17
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001950 за апеляційними скаргами прокурора на ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року та 30 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоалександрівка Близнюківського району Харківської області, офіційно не працевлаштованого, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження №0001950 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України закрито.
30 жовтня 2017 року постановлено ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова про виправлення описок в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року.

Як встановлено судом, 29.06.2017 року близько 00 год. 05 хв., більш точний час в ході досудового та судового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись неподалеку будинку № 8 по вул. Версатобудівельників в м. Харкові, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень раніше знайомому йому - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у останнього виник конфлікт на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин, завдав останньому один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої шелепи. В результаті чого, осатаній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, заподіяв ОСОБА_9 ще декілька ударів в область голови .
В апеляційних скаргах прокурор просить ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року і 30 жовтня 2017 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу судом апеляційної інстанції, якою закрити провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу апелянт вказує на те, що ухвалою суду першої інстанції від 30 жовтня 2017 року про виправлення описок та технічних помилок фактично змінено фактичний зміст первинного судового рішення від 26 жовтня 2017 року та правові підстави для закриття кримінального провадження, внаслідок чого оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Крім того, прокурор вказує в своїх апеляційних доводах про те, що судом необґрунтовано було звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінального відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки він вичинив злочин середньої тяжкості, що унеможливлює застосування норм ст.46 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, а саме щодо необхідності скасування оскаржуваних судових рішень, а також вказавши на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвали, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора на ухвалу від 30 жовтня 2017 року підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора на ухвалу від 26 жовтня 2017 року належить задоволити частково, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0001950 - закрито.
Зазначене питання було ініційовано потерпілим ОСОБА_10 , про що зазначено в мотивувальній частині ухвали районного суду від 26 жовтня 2017 року (арк.27-28) та підтверджується даними звукозапису судового засідання.
Разом з цим, судом першої інстанції 30 жовтня 2017 року постановлено ухвалу, з посиланням на необхідність виправлення описок та певних арифметичних помилок, яка з урахуванням внесених змін істотно відрізняється від змісту та підстав процесуального рішення прийнятого судом 26 жовтня 2017 року.
Фактично суд вказав про необхідність закриття кримінального провадження внаслідок відмови потерпілого від обвинувачення, що на думку колегії суддів, пов`язано зі зміною суті первинного судового рішення, що об`єктивно вбачається зі змісту ухвал від 26 жовтня 2017 року та 30 жовтня 2017 року, про що слушно вказує прокурор у своїх апеляційних скаргах.
При цьому колегія суддів виходить з того, що однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововияаленими обставинами.
Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.
Крім того, прокурор слушно вказує в своїх апеляційних доводах про те, що судом необґрунтовано було звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінального відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки він вичинив злочин середньої тяжкості, що унеможливлює застосування норм ст.46 КК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвал від 26 жовтня 2017 року і 30 жовтня 2017 року та призначення нового розгляду в суді першої інстанції для реалізації основних засад кримінального провадження, пов`язаних з законністю, безпосередністю дослідження показань сторін, диспозитивністю, а також належною вмотивованістю та обґрунтованістю судового рішення, тобто їх належне дотримання під час нового судового розгляду може бути досягнуто шляхом ретельного допиту потерпілого, а також роз`яснення сторонам процесуальних наслідків їх позицій, як при примиренні потерпілого з обвинуваченим шляхом укладання угоди, так і при відмові потерпілого від обвинувачення в провадженні щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, щодо неналежного дотримання судом вимог, передбачених ст. 370 КПК України, тобто в частині обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, зокрема в частині встановлення процесуальної підстави для закриття кримінального провадження, а деякі висновки суду не підтверджуються відомостями, що є наявними в матеріалах провадження та дослідженими під час судового розгляду, а також містять істотні суперечності.

З огляду на встановлені процесуальні порушення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали, внаслідок наявності підстав, передбачених в нормах, що містяться у п.2 ч.1 ст. 410; п.п. 1,4 ч.1 ст. 411; ч.1 ст. 412 КПК України.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваних ухвал та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 409; п.2 ч.1 ст. 410; п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 411; п.2 ч.1 ст.413 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування ухвали , колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.1 ст.372 і ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини ухвали не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 15,16,19 ч.1 ст.7 КПК України - законність, диспозитивність, безпосередність дослідження показань, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвали суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Решту апеляційних доводів прокурора, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 1 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1, 2, 3, 4 ; ст.410 ч.1 п. 2; ст. 411 ч. 1 п.п. 1,3,4, ст. 412 ч. 1; 413 ч.1 п.2; 418; 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора задоволити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4