Справа № 184/737/17
Номер провадження 1-кп/184/11/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000287 від 06 квітня 2017 року за обвинуваченням

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

захисник потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2017 року о 21 годині 45 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 разом з раніше йому знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", котре розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де відпочивали, розпиваючи при цьому алкогольні напої. В цей же день та час ОСОБА_3 побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , котрий танцював та розважався у вказаному кафе. В цей же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю по відношенню до ОСОБА_8 .. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю по відношенню до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 встав зі столу та взяв з нього наповнену рідиною скляну пляшку коньяку об`ємом 0,5 л.. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу присутніх, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виражалося в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування у громадському місці, з хуліганських мотивів, тримаючи вказану наповнену рідиною скляну пляшку в своїй лівій руці, підійшов до ОСОБА_8 , котрий знаходився на танцювальному майданчику в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4 " по АДРЕСА_3 та умисно завдав одного удару вказаною пляшкою коньяку в обличчя ОСОБА_8 , чим згідно висновку експерта № 178 від 07.04.2017 року спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани нижньої губи, травматичної екстракції 1-го зубу верхньої щелепи зліва, травматичного сколу коронки 1-2-го зубів верхньої щелепи справа, котрі згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 діяльність кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4 " була тимчасово припинена на 15 хвилин. Після чого адміністрація вказаного кафе зупинила хуліганські дії ОСОБА_3 та викликала працівників поліції.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази про те, що 09.03.2017 року ввечері о 19 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та дружинами і дітьми приїхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де сиділи за столиком та вживали спиртні напої. Він вийшов на вулицю, де побачив сварку між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , а також ще двома чоловіками з боку ОСОБА_14 .. Через деякий час вони вирішили поїхати додому, викликали таксі і відправили своїх дружин з дітьми додому, а самі залишились чекати таксі. На його адресу ніяких погроз не було. Він взяв в руки пляшку коньяку, хотів взяти з собою додому, щоб випити. Проходячи повз барної стойки в їх бік з боку ОСОБА_14 , побачив погрозу з боку ОСОБА_14 і почув незрозумілі звуки, тоді він вдарив пляшкою з коньяку по обличчю ОСОБА_14 .. Після чого на них трьох всі накинулись і почали їх бити, хто саме їх бив, він не бачив, так як втратив свідомість. Коли прийшов до тями, побачив, що лежить на підлозі і на ньому зверху сидить ОСОБА_8 і б`є його ззаду по голові руками. Пізніше адміністрація кафе розборонила їх і викликала поліцію. У нього також були тілесні пошкодження, до лікарні він не звертався. На наступний день він поїхав додому до ОСОБА_14 , просив вибачення, пропонував заплатити за лікування, потерпілий погодився. В поліції ОСОБА_8 запросив з нього і його друзів, з трьох, 30 тис. грн., він не погодився. Коли була масова бійка, робота в кафе призупинилась. Він був дуже п`яний. Коли наносив удар потерпілому, не сварився. Пляшка коньяку була трохи надпита. При ударі пляшка не розбилась. Куди пляшка ділась пізніше не знає. Цивільний позов потерпілого визнає частково, оскільки не згоден з розміром моральної шкоди.

В останніх судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що потерпілий ОСОБА_15 замахнувся на його адресу, після чого він наніс удар пляшкою в обличчя потерпілого.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав покази про те, що 09.03.2017 року ввечері о 20 годині він разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приїхали до кафе «У Солохи». Адміністратор дав їм стіл біля барної стойки. Вони замовили собі їжу. В кафе він побачив компанію ОСОБА_18 з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зі своїми дружинами. Через деякий час він з товаришами вийшли на вулицю покурити, де почули грубу розмову між працівником ОСОБА_19 та ОСОБА_12 і ОСОБА_20 .. Вони знаходились поруч з ними. Погроз ніяких не було. Він зі своїми друзями намагались владнати конфлікт. ОСОБА_21 з ними не було. Потім всі зайшли до кафе, відпочивали за столиком. Через 20-30 хвилин ОСОБА_18 і його друзі відправили своїх дружин з дітьми додому, а самі залишились в кафе. Через 10 хвилин він з друзями почали танцювати. В цей час ОСОБА_18 зі своїми друзями почали виходити з кафе і на шляху слідування ОСОБА_18 вдарив його пляшкою з коньяку по обличчю. Він відійшов назад і накинувся на ОСОБА_21 , між ними виникла бійка. Інші відпочиваючи почали їх розбороняти. Друзі ОСОБА_21 зав`язали бійку з його друзями. Робота в кафе на деякий час зупинилась. Через деякий час приїхали працівники поліції. Його відвезли до лікарні. Пізніше ОСОБА_18 приїжджав до нього додому, пропонував допомогу, просив вибачення. ОСОБА_18 каже неправду в частині погроз з їхнього боку. Цивільний позов він підтримує та просить стягнути з обвинуваченого кошти в розмірі 9892 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 20000 грн. відшкодування моральної шкоди. Відносно міри покарання покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав покази про те, що 09.03.2017 року вони проводжали ОСОБА_23 на заробітки на Північ. Ввечері він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_17 приїхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Зробили замовлення, почали відпочивати. Через деякий час вони вийшли на вулицю та почули, як ОСОБА_24 з ОСОБА_11 розмовляли на підвищених тонах. Вони їм зробили зауваження, після чого всі зайшли до залу і сіли за стіл. Компанія ОСОБА_18 посміхались в їхній бік. Жінки, які були з ОСОБА_18 і його друзями, почали йти з кафе. Після цього він і друзі пішли танцювати і в цей час він побачив, як ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_14 пляшкою по обличчю. Друзі ОСОБА_21 двоє чоловіків кинулись на них і між ними почалась бійка. Він бився з ОСОБА_12 , ОСОБА_25 з ОСОБА_20 .. Люди, які відпочивали в кафе, почали їх розбороняти, робота в кафе призупинилась. Потім приїхали працівники поліції. У нього тілесних ушкоджень не було, а у ОСОБА_14 були пошкоджені зуби. Вони не провокували на бійку. Компанія ОСОБА_18 були п`яні. На даний час ОСОБА_25 знаходиться на заробітках на Півночі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав покази про те, що 09.03.2017 року ввечері він знаходився в кафе «У Солохи» з ОСОБА_18 , ОСОБА_11 зі своїми дружинами та дітьми. Відпочивали, випивали коньяк. Коли вийшов на вулицю покурити, побачив працівника ДАІ і запитав у нього, чому той постійно його зупиняє. До них підійшли ОСОБА_26 та ОСОБА_8 , попросили припинити розмовляти, погрожували розправою. Вони зайшли до кафе. Після чого вирішили поїхати додому, відразу відправили додому на таксі дружин, потім вирішили їхати і самі. Коли він, ОСОБА_18 і ОСОБА_27 стали виходити з кафе, в цей момент ОСОБА_26 повалив його на підлогу і тримав. Коли ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_14 пляшкою по обличчю, він не бачив. Його били, коли він лежав на підлозі. У нього були тілесні ушкодження. Бійка закінчилась, коли приїхали працівники поліції. Після того, що трапилось, вони їздили додому до потерпілого просити вибачення. На даний час ОСОБА_27 знаходиться на Півночі. Він пізніше взнав про те, що ОСОБА_18 вдарив пляшкою по обличчю ОСОБА_14 , пошкодила йому зуби. Моменту удару він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав покази про те, що він працює офіціантом в кафе «Солоха» м. Покров. 09.03.2017 року у вечері він працював в кафе, знаходився біля барної стойки, побачив бійку між ОСОБА_29 та ОСОБА_15 , іншими хлопцями, пізніше дізнався, що ОСОБА_29 вибив зуби потерпілому ОСОБА_15 , були викликані працівники поліції.

Аналізуючи показання потерпілого, свідків, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання потерпілого, свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами пред`явлення особи для впізнання, висновком судової експертизи, які в свою чергу свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм відповідну правову оцінку.

Судом були досліджені всі надані прокурором докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.2) доведено, що 09.03.2017 року близько 21 години 45 хвилин невідома особа, знаходячись в кафе «У Солохи» по вул. Зонова в м. Покров Дніпропетровської області, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.8, 24 т.2) ОСОБА_8 доведено, що 09.03.2017 року приблизно о 21.40 годині невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження, а саме: розбила гуди та вибила чотири зуби в кафе «У Солохи» по вул. Зонова в м. Покров Дніпропетровської області;

-довідкою КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» (а.с.11 т.2) доведено, що 09.03.2017 року о 22.15 годині до приймального відділення лікарні звернувся ОСОБА_8 . Діагноз: рублена рана нижньої губи, травматична екстракція зуба верхньої щелепи;

-актом судово-медичного обстеження №137 від 24.03.2017 року (а.с.13-14 т.2) доведено, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани нижньої губи, травматичної екстракції 1-го зубу верхньої щелепи зліва, травматичного сколу коронки 1-2-го зубів верхньої щелепи справа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.48 т.2) доведено, що свідок ОСОБА_28 на фото №1 впізнав особу, яка 09.03.2017 року приблизно о 21.30 годині, знаходячись на танцполі в кафе «У Солохи», вчинила бійку з іншими відвідувачами;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.52 т.2) доведено, що свідок ОСОБА_30 на фото №1 впізнала особу, яка 09.03.2017 року приблизно о 21.30 годині, знаходячись на танцполі в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вчинила бійку з іншими відвідувачами;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.57 т.2) доведено, що свідок ОСОБА_31 на фото №1 впізнала особу, яка 09.03.2017 року приблизно о 21.30 годині, знаходячись на танцполі в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за допомогою скляної пляшки заподіяв тілесні ушкодження іншому хлопцю;

-висновком судово медичної експертизи № 178 від 07.04.2017 року (а.с. № 27 т. 2) доведено, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани нижньої губи, травматичної екстракції 1-го зубу верхньої щелепи зліва, травматичного сколу коронки 1-2-го зубів верхньої щелепи справа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.13 року у справі «Вєренцов проти України»).

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Показам обвинуваченого ОСОБА_3 щодо тих обставин, що він ударів потерпілого ОСОБА_8 після того, як останній замахнувся в його адресу суд надає критичну оцінку, оскільки покази обвинуваченого в цій частині цілком спростовуються встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, зокрема, показами допитаного потерпілого, показами свідків, висновком судової медичної експертизи, протоколами пред`явлення особи для впізнання, матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином суд дає критичну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 в цій частині, оскільки ні обвинувачений, ні його захисник не спростували фактичні обставини встановлені у справі не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Суд вважає обрану позицію обвинуваченого ОСОБА_3 як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Питання про умисел суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин, вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, визнання своєї вини, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу, які позитивно характеризують обвинуваченого за місцем проживання, те, що він раніше не судимий, має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, думку потерпілого, який відносно покарання покладається на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України в розмірі, наближеному до мінімального, у виді штрафу в дохід держави, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вина обвинуваченого у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому повністю доведена в судовому засіданні.

Суд вважає, що понесені потерпілим матеріальні збитки підтверджені певними доказами по справі, а саме: товарним чеком, розрахунковою квитанцією, актом про надання стоматологічних послуг, якими підтверджено розмір матеріальних витрат, понесених потерпілим в зв`язку з лікуванням та підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 9892,00 грн..

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, особа, як завдала моральну шкоду, повинна її відшкодувати та ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних і моральних страждань та інших негативних наслідків. За наявності зазначених обставин розмір моральної шкоди потерпілий оцінює в 20000 грн..

Згідно пунктів 5 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що потерпілий не проходив спеціального психологічного дослідження для визначення розміру завданої йому моральної шкоди від травмування і відповідне клопотання з цього питання ніхто з учасників провадження в суді не заявляв. Незважаючи на це суд враховує травми потерпілого в їх сукупності, враховує тривалість розладу здоров`я позивача, морально страждав від отриманих тілесних ушкоджень і фізичного болю, від порушення нормального перебігу життя і зміни його якості. За викладених обставин суд вважає доведеними та підлягаючими відшкодуванню моральні страждання потерпілого в розмірі 5000 гривень з урахуванням наданих ним доказів, оскільки визначена сума в даному випадку не виходить за розумні межі, є справедливою і відповідає моральним стражданням позивача потерпілого по справі, а також враховуючі також матеріальне становище обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 23 Цивільного кодексу України.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 128, 370, 371, 373 376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 9892 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн., моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В іншій частині позову відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1