У Х В А Л А

10 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання в порядку статті 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу слідчого судді місцевого суду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 липня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вищевказану ухвалу апеляційного суду.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року. Просив прийняти її до розгляду та скасувати рішення судів.

Однак, відповідно до норм глави 33 КПК, якою регламентовано провадження у Верховному Суді України, процесуальною формою звернення до зазначеного суду є заява про перегляд судового рішення, а не касаційна скарга на нього.

Усупереч вимогам статті 448 КПК скарга ОСОБА_1 не містила посилання на жодну з передбачених статтею 445 КПК підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України. Відповідно, у скарзі відсутнє належне обґрунтування цих підстав. Викладені у скарзі вимоги не конкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах. Зокрема, скарга була подана на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року, у тексті скарги йшлося про різні судові рішення, а прохання стосувалося скасування судових рішень взагалі без їх конкретизації та без урахування положень статті 455 КПК.

До скарги ОСОБА_1 не було додано ні передбачені статтею 449 КПК копії скарги для учасників судового провадження, ні копії судових рішень на обґрунтування підстав для перегляду справи Верховним Судом України. Долучена до скарги копія оспорюваної заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року не була завірена належним чином, а копії ухвали Апеляційного суду м. Києва від 3 липня 2017 року та ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року, необхідні для розгляду заяви, не долучені взагалі.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 1 вересня 2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про невідповідність його скарги вимогам статей 448 і 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 1 жовтня 2017 року. Також заявнику було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки скарги не буде усунуто в установлений строк, скаргу буде йому повернуто.

Протягом установленого строку ОСОБА_1 зазначені в ухвалі судді недоліки не усунув, у зв'язку із чим його скарга підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або на інших підставах, ніж ті, які були предметом розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2