Ухвала
27 березня 2018 р.

м. Київ

Справа №
Провадження № 51- 4928 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,
в с т а н о в и в:
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Так, процесуальною формою звернення до суду касаційної інстанції є касаційна скарга.
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається, яке судове рішення оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. ОСОБА_4 звертається до касаційного суду зі скаргою, зі змісту якої не зрозуміло, які саме судові рішення він оскаржує, не наводить підстав для перегляду судових рішень щодо нього, обґрунтування своїх вимог та не зазначає, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних рішень.

Крім того, зазначене у касаційній скарзі прохання засудженого до суду касаційної інстанції сформульовано без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, засуджений не долучив копії оскаржуваних судових рішень, що позбавляє касаційний суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог ст. ст. 424, 426 КПК України та переглянути оскаржувані судові рішення в порядку, передбаченому главою 32 КПК України.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Водночас, враховуючи невідповідність касаційної скарги засудженого вимогам ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити засудженому ОСОБА_4 його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до статей 59, 63 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст.8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені ст. 107 КВК, зокрема й право: одержувати правову допомогу від адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи (абзац 15 ч. 1 ст. 107 КВК).
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI(далі Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру). Статтею 17 згаданого Закону передбачено надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідним територіальним центром.
Як зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону № 3460-VIсуб`єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги має право здійснювати захист у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Відповідно ж до пункту 24 ч. 1 ст. 3 КПК судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.
Крім того, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК забезпечення права на захист віднесено і до загальних засад кримінального провадження. Зміст указаної засади кримінального провадження визначено у ст. 20 КПК, у частині першій якої передбачено, що до осіб, яким надається та забезпечується право на захист, відноситься і засуджений. Право на захист полягає, серед іншого, у користуванні правовою допомогою захисника.
Тобто гарантії реалізації права на захист поширюються на всі стадії кримінального провадження, в тому числі й на стадію судового провадження з перегляду судових рішень, які набрали законної сили, а також встановлені законом для засуджених до покарання у вигляді позбавлення волі та довічного позбавлення волі у період підготовки заяв про перегляд судових рішень щодо них.

Відповідно до ст. 48, ч. 1 ст. 52 КПК засуджений, його законний представник чи інші особи, за його проханням чи згодою, вправі залучити захисника. В тому числі особа, яка утримується у місцях відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, за змістом ст. 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3