Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

30 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0010991 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоекономічне, Красноармійського району, Донецької області, раніше судимої: 14.04.2015 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України; 17.06.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, суд визначив ОСОБА_7 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.
У відповідності до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироками Києво -Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015 року та Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року і остаточно визначив ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яку орендувала на добу, та, помітивши в одній із кімнат гроші в сумі 200 доларів США, які раніше незнайомий їй ОСОБА_8 залишив на комоді, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 , 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні вказаної вище квартири, підійшла до комоду та, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме гроші в сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБ України станом на 16.04.2015 року становлять 4356,60 гривень, і з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Діями обвинуваченої ОСОБА_7 було завдано потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4356,60 гривень.

Крім цього, 10.11.2015 року, приблизно о 18:30 годині, обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Василенка, 19, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно при наступних обставинах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого мана, обвинувачена ОСОБА_7 10.11.2015 року, приблизно о 18:40 годині, перебуваючи в торгівельній залі магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Василенка, 19, впевнившись в тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, взяла з полиць 2 упаковки рукавичок, вартістю 79, 98 гривень, сардельки «Любительські» вагою , 954 кг, вартістю 65, 63 гривень, дві упаковки шкарпеток чоловічих «Дюна» вартістю 53, 18 гривень, печиво «Лукас» вагою 0,43 кг, вартістю 23,09 гривень, моркву вагою 0,115 кг, вартістю 1,49 гривень, лечо «Верес» вагою 530 г, вартістю 24,39 гривень, закуску «Верес» вагою 510 г, вартістю 26,09 гривень, сардини «Креон» вагою 240 г, вартістю 29,29гривень, паштет «Онісс» вагою 40 г, вартістю 20,99 гривень, корм для котів «Kitekat» вартістю 6, 90 гривень, на загальну суму 331,03 гривень з урахуванням ПДВ, що належить ТОВ «Фора», які сховала в свою сумку, з якою прийшла до магазину, тим самим повторно таємно викрала чуже майно.
Після цього, обвинувачена ОСОБА_7 , утримуючи при собі товар, який належить магазину «Фора», направилась до виходу з приміщення магазину, не розрахувавшись за товар, що знаходився у її сумці, та пройшла касову зону.

Проте довести свій злочинний умисел до кінця обвинувачена ОСОБА_7 не змогла з причин, що не залежали від його волі, оскільки вона була затримана працівниками охорони магазину «Фора» з викраденим майном, яке в подальшому було вилучено та повернуто власникові.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить змінити вирок суду щодо неї та помякшити призначене їй покарання.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає про те, що щиро кається та повністю визнає свою вину, дуже жалкує про вчинені нею крадіжки.

Крім того, просить звернути увагу на те, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; проаналізувавши доводи скарги; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися та не оспорюються в апеляційній скарзі.
Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченою апеляційної скарги, а саме в межах призначеного їй покарання.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого нею діяння, її особу, а саме те, що вона раніше судима, має не зняті та не погашені судимості, кримінальні правопорушення, за які вона засуджується вчинила а період іспитового строку, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матеріальна шкода магазину «Фора» відшкодована шляхом повернення викраденого.

Крім цього, суд визнав щире розкаяння у вчиненому, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу винної, а також те, що вчинені нею злочини віднесені до злочинів середньої тяжкості, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Наведені вище обставини свідчать про те, що судом першої інстанції, в цілому, дотримані вимоги закону, в тому числі передбачені ст. 65 КК України, які регламентують призначення покарання.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині призначеного їй покарання, з огляду на таке.

По-перше, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки і шість місяців по епізоду закінченої крадіжки, вчиненої 16 квітня 2015 року, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що попередній вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року за цим епізодом було скасовано судом апеляційної інстанції з призначенням нового судового розгляду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме відсутністю технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.

При цьому, незважаючи на те, що вказаний вирок суду переглядався за апеляційною скаргою прокурора на м`якість призначеного обвинуваченій покарання, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні не зазначав про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

За таких обставин, при новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції не міг призначити їй більш суворе за своїм розміром покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки в цьому випадку суд допустив би погіршення становища обвинуваченої без достатніх на то підстав.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду в частині призначеного покарання та пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року і шести місяців.

По-друге, у зв`язку з пом`якшенням покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, повинно бути пом`якшено і покарання, призначене ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, відповідно до положень ст. 70 КК України, оскільки покарання, призначене за вказаним вище законом підлягає поглиненню більш суворим покаранням, призначеним за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

По-третє, враховуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, мотиви призначення покарання, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, а також інші обставини, які не були належним чином враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, зокрема відшкодування більшої частини матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_8 та відсутність з його боку будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченої, колегія суддів знаходить за можливим пом`якшити ОСОБА_7 покарання і за сукупністю вироків, оскільки обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, дозволяють зробити висновок про те, що мета покарання по відношенню до ОСОБА_7 може бути досягнута впродовж менш тривалого строку позбавлення волі, в порівнянні з тим, який їй призначив суд першої інстанції.
За таких обставин, приймаючи до уваги наявність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити її апеляційну скаргу та змінити вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного їй покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного їй покарання.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання та вважати її засудженою:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість місяців);

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015 року та Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року та визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення за період з 24.01.2017 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1470/2017

Категорія: ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1