Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/102/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017 року Подільський районний суд м.Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004783 по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 31.05.2010 Солом`янським районним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим стром 1 рік 6 місяців; 25.01.2011 Солом`янським районним судом за ч.1 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 23.07.2014 з місць відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію», ідентифікаційний код , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
25.07.2016 приблизно о 16-00 год. ОСОБА_9 перебував в приміщенні ветеринарної клініки за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 41. В цей час ОСОБА_9 , зайшов за прилавок, де продаються товари, під яким помітив сейф, дверцята якого не були зачинені на замок. В цей час в ОСОБА_9 , виник умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєне із проникненням у сховище.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_9 рукою відчинив сейф, у якому виявив коробку із грошовими коштами в сумі 11528 грн, які були обмотані в аркуш паперу. Після чого, проникнувши рукою всередину, ОСОБА_9 взяв звідти зазначені грошові кошти в сумі 11528 грн., та попрямував до виходу з ветеринарної клініки. В цей момент, адміністратор закладу ОСОБА_11 , яка зайшла у приміщення клініки помітила ОСОБА_9 , який швидко покидав приміщення ветеринарної клініки з грошима в руках, у зв`язку з чим почала голосно кричати до нього з вимогою зупинитись, однак останній усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, а таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите викрадення чужого майна, на голосну вимогу адміністратора зупинитись і повернути викрадене майно не відреагував, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , вибіг з приміщення ветеринарної клініки. Однак, рухаючись по вул.Ярославській в м.Києві, намагаючись втекти від ОСОБА_11 із викраденим майном, ОСОБА_9 був затриманий поблизу будинку №29 по вказаній вулиці перехожими громадянами, які відреагували на голосні крики ОСОБА_11 .
Тим самим ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винність у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково та показав, що перебуваючи в приміщенні ветеринарної клініки по вул.Ярославській в м.Києві він зайшов за прилавок, де продаються товари, під яким помітив сейф, дверцята якого не були зачинені на замок.
Після чого він рукою відчинив сейф, у якому виявив коробку із грошовими коштами. Взявши звідти зазначені грошові кошти він попрямував до виходу з ветеринарної клініки.
Пройшовши близько п`ятдесят метрів він почув що якась жінка почала голосно кричати до нього з вимогою зупинитись, однак він не реагуючи на її галас прискорив хід.
Однак, згодом його затримали перехожі. Вважає що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 в інкримінованому злочині, винність останнього знайшла своє підтвердження перевіреними в судовому засіданні доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав суду, що у 2016 році, точної дати події він не пам`ятає, йому зателефонувала адміністратор належної йому ветеринарної лікарні, ОСОБА_11 та повідомила йому про викрадення грошей із ветеринарної лікарні. Приблизно через 10-15 хвилин він прийшов до ветеринарної лікарні, де лікар ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_11 побігла за крадієм.
Безпосередньо свідком крадіжки він не був, обставини йому стали відомі зі слів ОСОБА_11 , яка повідомила йому наступне, що в той час коли вона виходила з приміщення лікарні, до лікарні заходив молодий чоловік, який одразу викликав в неї підозру.
Згодом молодий чоловік повернувся, та коли він проходив повз неї вона побачила в нього в руках пачку грошей. Вона покликала його, оскільки запідозрила, що він вкрав ці гроші з сейфу, однак він почав тікати. Вона побігла за ним та стала кричати перехожим. В цей час він почав викидати дрібні купюри. Через деякий час по дорозі перехожий чоловік затримав крадія.
Викрадені грошові кошти повернуто.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав суду, що він працюючи інспектором Управління патрульної поліції ГУНП в м.Києві та точної дати події він не пам`ятає, восени 2016 року, екіпажем рухалися в межах вул.Ярославської. Диспетчер повідомив, що по вул.Волоській, перехожі затримали особу, що здійснила грабіж ветеринарної клініки. Прибувши за вказаною адресою, виявили жінку яка вказала на обвинуваченого, що він викрав грошові кошти. Вони затримали його та при поверхневому огляді було виявлено грошові кошти у сумі 11800 грн.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала суду, що працюючи інспектором Управління патрульної поліції ГУНП в м.Києві в липні 2016 року разом з напарником здійснюючи патрулювання по вулиці Волоській, побачили людей, які вибігли на дорогу з проханням зупинитися. Вони зупинилися та з`ясували, що чоловік якого затримав перехожий, вчинив крадіжку. Вона з напарником з`ясували обставини, затримали обвинуваченого та викликали слідчу оперативну групу. Жінка повідомила, що ОСОБА_9 із ветеринарного магазину викрав гроші та вона намагалася його наздогнати.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала суду що вона з потерпілим перебуває в робочих відносинах як працівник та роботодавець. Обвинуваченого бачила при обставинах, викладених у обвинувальному акті.
У 2016 році, точної дати події вона не пам`ятає, вона забула закрити сейф за місцем роботи та вийшла з приміщення магазину, розмовляючи по телефону. Повз неї до лікарні пройшов обвинувачений, який викликав в неї підозру, але за ним одразу не пішла, оскільки в приміщенні лікарні був черговий лікар ОСОБА_13 . Коли обвинувачений через деякий час вийшов, вона побачила, що він в руках несе грошові кошти, які вона раніше поклала до сейфу. Вона покликала його, однак він одразу почав тікати. Вона побігла за ним. На вулиці кричала перехожим зупинити його, оскільки він вкрав гроші. ОСОБА_9 намагався відволікти її тим, що викидав по дорозі дрібні купюри. Обвинувачений постійно перебував в полі її зору та згодом його затримав перехожий чоловік.
Крім наведених вище доказів, вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушені підтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні:
-згідно з протоколом від 25 липня 2016 року потерпілий ОСОБА_12 у вказаний день звернувся до Подільського УП ГУНП в м.Києві з заявою про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, повідомивши, що 25 липня 2016 року невідома особа шляхом вільного доступу заволоділа грошовими коштами у розмірі 11528 грн. з приміщення ветеринарної аптеки за адресою: м.Київ, вул.Ярославська, 41, де знаходився сейф для зберігання грошей;
-протоколом огляду місця події та долученою до нього фототаблицею від 25 липня 2016 року за адресою: м.Київ, вул.Ярославська, 41, зафіксовано розташування приміщень ветеринарної клініки «Котбегимот» та розташування сейфу, який знаходиться під столом за стійкою;
-протоколом перегляду відеозапису підтверджуються обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме, як ОСОБА_16 прямує до приміщення ветеринарної клініки, як виходить з приміщення ветеринарної клініки з грошовими коштами, які тримає у правій руці, та як покидає приміщення ветеринарної клініки з викраденими грошовими коштами, при цьому останнього переслідує працівниця зазначеної лікарні.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Суд не погоджується з обвинуваченим в тій частині, що його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, виходячи з наступного:
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №10, крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Так, ОСОБА_9 розпочав свої дії як таємне викрадення чужого майна, проте після виявлення його дій свідком ОСОБА_11 , продовжив вчиняти злочин. Одразу після фактичного таємного заволодіння майном, до появи у нього реальної можливості розпорядитись викраденим, обвинувачений ОСОБА_9 після викрадення грошових коштів, спробував покинути місце вчинення злочину, однак був помічений свідком. Тобто, спроба покинути місце злочину із викраденим майном, що була вчинена відкрито, є дією, спрямованою на доведення до кінця умислу щодо відкритого викрадення чужого майна.
Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, коли він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч. 3 ст.186 КК України.
Обговорюючи питання щодо призначення міри покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та з урахуванням наведеного враховуючи особу обвинуваченого, матеріали, що характеризують особу ОСОБА_9 , який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживаня характеризується позитивно, суд прийшов до висновку про необхідність засудження його до покарання у виді позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Помякшуючих відповідальність обставин згідно ст.66 КК України судом не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_9 без змін тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з питань виконання покарань.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 25.07.2016 року.
Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області з 25 липня 2016 року до дати набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі грошові кошти в сумі 11 528 грн. що передані потерпілому, залишити в його розпорядженні.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1