Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/885/17
Номер провадження 1-кп/292/105/17 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
17 серпня 2017 року близько 21 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 під час спілкування з ОСОБА_7 дізнався, що малолітній ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження його малолітньому сину ОСОБА_8 . Будучи обуреним діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 того ж дня, без розриву у часі неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , застосовуючи фізичну силу, руками схопив малолітнього ОСОБА_5 за тулуб та кинув його на землю, після чого насівши над ним, придавив його коліном до землі та схопивши руками за плечі, п"ять разів вдарив його об землю, в результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці в середній третині з кутовим зміщенням уламків, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та заявив клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію" від 22.12.2016 року, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 17 серпня 2017 року близько 21 години знаходячись в літній кухні свого домоволодіння почула крики дітей. Вибігши на вулицю, побачила, як ОСОБА_4 кинув на землю її сина ОСОБА_9 і, взявши за плечі, декілька разів потрусив об землю. Наступного дня вона відвезла дитину до лікарні.
Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_10 підтвердила, що бачила як 17 серпня 2017 року у вечірній час ОСОБА_4 штовхнув малолітнього ОСОБА_9 , який впав на плече. В подальшому вона пішла до свого домоволодіння і нічого не бачила. Аналогічні покази дала суду і свідок ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 17 серпня 2017 року почула крики та плач дитини. Вийшовши на дорогу, побачила, що на землі лежить ОСОБА_12 , а на ньому сидить ОСОБА_4 і сильно кричить. На крики прибігла мати ОСОБА_13 , після цього ОСОБА_4 піднявся з її сина і вдарив ОСОБА_6 . В подальшому між ними почалася словесна суперечка і була викликана поліція. Допитана в якості свідка ОСОБА_14 повідомила суду, що ввечері 17 серпня 2017 року бачила, як на дорозі по вул.Гагаріна с.В"язовець гралися хлочики. Зайшовши до свого будинку, почула крики. Повернувшись на дорогу, побачила як ОСОБА_4 піднімається з ОСОБА_9 . Згідно протоколу проведення слідчого експертименту від 27.09.2017 року законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 на місцевості показала та розповіла про обставини нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_5 . Відповідно до висновку експерта №1936 від 25.09.2017 року у ОСОБА_5 виявлено закритий перелом правої ключиці в середній третині з кутовим зміщенням уламків, який утворився від дії тупого предмету, не виключено в термін та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення, і ці його умисні дії, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні ОСОБА_5 , тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я, судом кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо неповнолітнього та особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної Пулинським районним сектором з питань пробації міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 20.11.2017 року вбачається, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі небезпеку для суспільства не становить. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує те, що він на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має схильність до зловживання спиртними напоями, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше несудимий, а тому суд вважає призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З наданих суду свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданих виконкомом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких батьківських прав не позбавлений, що підтверджується довідкою служби у справах дітей Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області №1006 від 30.11.2017 року, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у серпні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.9 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована. Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання за цим Законом у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки. На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1