Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 1-15-787/2010р.
ВИРОК

Іменем України

11 листопада 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Чернієнка С.А. при секретарі Левченко О.О., за участю прокурора Толстої I.Л,

підсудного та потерпілого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, який народився 26 березня 1985 року у м. Миколаєві, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, є неодруженим, не працює, є раніше судимим:

-03 червня 2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі (звільнений від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком один рік);

-13 червня 2005 року тим же судом за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі (звільнився 11 липня 2008 року у звязку з повним відбуттям строку призначеного покарання),

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2010 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_1, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, знаходячись у барі «Вагончик», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Силікатна, 275, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_2, який на його прохання для здійснення телефонного дзвінку передав ОСОБА_3 мобільний телефон «Нокіа» вартістю 500 грн., та ввівши потерпілого в оману щодо мети одержання ним цього телефону, заволодів цим майном, з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 у предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно у червні 2010 року, удень, точної дати і часу не памятає, він, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у барі «Вагончик» що розташований по вул. Силікатній в м. Миколаєві, побачивши у потерпілого мобільний телефон, вирішив ним заволодіти. З цією метою він попросив у потерпілого вказаний телефон, сказавши, що йому необхідно зателефонувати. Потерпілий передав йому вказаний телефон, з яким він відразу пішов додому. Приблизно через три дні він продав викрадений телефон наглядно знайомому на імя ОСОБА_2 за 50 грн.. У вчиненому щиро кається. Збитки, завдані злочином, він повністю відшкодував у добровільному порядку, сплативши потерпілому 500 грн..

Показання підсудного повністю відповідають фактичним обставинам справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці

обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії підсудного за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою-вчинене повторно.

При призначенні покарання підсудному суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше двічі судимим, у тому числі й за корисливий злочин, не працює має постійне місце проживання, яким характеризуються посередньо, як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, та як обставину, що його пом якшує, - щире каяття підсудного та добровільне повне відшкодування збитків, завданих злочином.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 вчинений злочин покарання у виді обмеження волі строком на пять років, яке вважає таким,

що відповідає його особі та тяжкості вчиненого ним злочину.

Між тим враховуючи, що ОСОБА_1, має певне місця проживання, щиро покаявся у вчиненому злочині, добровільно відшкодував збитки, завдані його вчиненням, суд вважає можливим виправлення підсудного без відбування вказаного покарання, а тому имишш, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покаранн випробуванням строком на три роки з покладенням обовязків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324,332-33, 343 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на п ять

років.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом трьох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обовязки. _

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.І ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1

ОСОБА_4 наступні обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів

кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

-періодично зявлятися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний щодо засудженого ОСОБА_1

ОСОБА_4, до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: